42 TM. HIORTDAIiL. M.-N. Kl. 



XII. 



B e r z e 1 i u s. 



Jons Jacob Berzelius^ var født 2ode august 1779 i Wäfversunda 

 i nærheden af Linköping, og tilhørte en svensk prestefamilie, der havde 

 navn af gaarden Bergsäter i Motala. Han blev tidligt forældreløs, og 

 voksede op i smaa kaar og under trykkende forhold. Efterat have mod- 

 taget undervisning af forskjellige slægtninger og andre lærere, kom han 

 1793 ind paa gymnasiet i Linköping, men han viste mere interesse for 

 naturhistoriske exkursioner end for skolefagene, og da han 3 aar efter 

 afgik til universitetet, medbragte han derfor kun et daarligt vidnesbyrd 

 fra skolen. 



I Upsala lod han sig indskrive i det medicinske fakultet, men hans 

 smaa omstændigheder nødte ham til at tage en huslærerplads, og det var 

 først da han opnaaede et stipendium, at han kunde vende tilbage til 

 universitetet. Ved siden af det medicinske studium drev Berzelius iv- 

 rigt paa med elektriske og kemiske arbeider, men nogen synderlig under- 

 visning i kemi sjmes han ikke at have faaet ved universitetet. Afzelius 

 interesserede sig mindre for kemien og holdt især mineralogiske forelæs- 

 ninger, og Ekebergs forelæsninger havde han ikke raad til at besøge. 

 Undervisningen paa laboratoriet, som blev givet to gange om ugen, var 

 ikke frugtbringende, og Berzelius begyndte derfor snart at arbeide paa 

 egen haand^. Da han i sommerferien 1800 blev assistent hos badelægen 



1 Berzelius's Werden und Wachsen v. H. G. Söderbaum. Kahlbaums Monograpliien. 

 III. 1899. 



2 Berzelius fortæller i sin selvbiografi, at han meget ønskede at faa se surstof og for- 

 seg dermed; da han endelig fik sat igjennem, at disse forseg skulde gjøres paa labora- 

 toriet, blev de som en vanskeligere operation overdragne til en ældre laborant, men 

 denne kunde ikke faa det til at gaa. Berzelius forsagte da selv hjemme paa sia 

 hybel, og havde »sallan åtnjutit ett ögonblick af så ren och så innerlig fröjdt som da 

 han fik surstofgasen frem og saa den underholde forbrændingen. — En anden gang, 

 fortæller han, var en glasretorte bleven liggende igjen paa laboratoriet, idet man havde 

 glemt at sætte den tilbage i glasskabet efter at have brugt den. ijag behöfde just då 

 ett sådant redskap for några experimenter hemma hos mig; ved âsynen af retorten 

 brann jag af begär att äga den. Det vetenskapliga intresset segrar öfvar alla skrupler. 

 Jag bemäktigade mig retorten utan vedbörandes tillatelse. c 



