ICp;. Xo. I. FREMSTILLING AF KEMIENS HISTORIE. 43 



i Medevi, byggede han sig af kobberpenge og zinkstykker en voltasøile 

 for at undersøge strømmens therapeutiske virkninger, og hans iagttagelser 

 herom gav ham stof til det disputationsskrift, hvormed han iste mai 1802 

 afskittede sin medicinske examen. \'ed siden heraf udforte han nogle 

 kemiske experimentalundersøgelser bl. a. om kvælstofoxydul, hvor han i 

 det væsentlige fandt det samme som Davy, men han harde uheld med 

 disse sine forste kemiske arbeider. Han leverede dem til Afzelius, som 

 sendte dem til akademiet i Stockholm, men der blev de liggende i 3 aar, 

 og da de endelig returneredes, ^'ar det med den besked, at akademiet 

 endnu ikke (i 1804) havde antaget den nye nomenklatur. Davys under- 

 sø-gelser om kvælstofoxydul et var da forlængst offentliggjorte, og Ber- 

 zelius havde tabt sin prioritet. 



Efter afsluttede universitetsstudier drog nu Berzelius til hoved- 

 staden, hvor han blev adjunkt i medicin og farmaci ved den kirurgiske 

 læreanstalt; han havde længe ingen lø-n, men tjente sit brød som læge. 

 Han gjorde her bekjendtskab med Hisinger^, og i forening med denne 

 oifentliggjorde han 1803 i Gehlens journal den allerede i forrige afsnit 

 omtalte undersøgelse af den elektriske strøms virkning paa saltene, det 

 fjffrste af hans arbeider, som tildrog sig opmærksomhed i videre kredse. 

 Adskilligt af det, som de svenske forskere her havde fundet, blev 3 aar 

 efter, om end i fuldstændigere udførelse, gjentaget af Davy, der ogsaa 

 ved denne leilighed høstede størsteparten af æren-. Sammen med Hi- 

 singer arbeidede han ogsaa med cerium, der samtidigt var bleven op- 

 daget af Klaproth, han udforte fremdeles en mængde analyser af høist 

 forskjellige slags, af mineraler og vand samt forskjellige dyriske stofter, 

 og endelig sammen med Po n tin den allerede omtalte fremstilling af 

 Jordal kalimetallernes amalgamer samt ammoniumamalgamet. 



Imidlertid havde Berzelius' stilling, baade i økonomisk og social 

 henseende, forbedret sig, idet han 1807 blev ordentlig professor i medicin 

 og farmaci, og 1808 ble\' optaget som medlem af akademiet. Han var 

 nu begyndt at udarbeide sin lærebog i kemi, og dennes første del udkom 

 1808. Under beskjæftigelsen hermed fæstede han i høi grad sin opmærk- 

 somhed paa Richters arbeider, som han fandt havde været altfor lidet 

 paaagtede. For at komme nærmere ind paa den vigtige naturlov, som 



' Sammea med deone udgav han afhandliagar i iysik, kemi och mineralogi, et periodisk 



skrift, hvis første bind udkom 1806. 

 - Davy fik 1S07 det franske instituts store Voltapris. — Da Berzelius 1819 var i 



Paris, blev det ham af inslitutet »som en ham tilkommende opreisningt meddelt, at 



saafremt institutet havde kjendt hans og lusingers arbeide dengang Davy fik prisen, 



vilde denne være bleven delt mellem ham og Davv. 



