6o III. IIIOR TDAIII.. M.-X. Kl. 



her for første gang udtalt den opfatning, at aetherarterne er analoge med 

 saltene; det til gruntl for alkohol og dens derivater liggende radikal be- 

 tragtede de som værende af basisk natur, da det formaar at neutralisere 

 syrerne. Dette radikal var den oliedannende gas, og der var to tidligere 

 iagttagelser, som førte dem til dette; Gay-Lussac havde 1815 fundet, 

 at damptætheden af alkohol er lig summen af vanddampens og den nævnte 

 gasarts, og aaret efter havde Robiquet og Colin paavist, at æthyl- 

 kloridet, som Thénard havde fremstillet af alkohol og saltsyre, dog ikke 

 indeholder disse to bestanddele, men kan betragtes som sammensat af 

 ligestore rumdele oliedannende gas og saltsyregas. Dumas og B oui lav 

 opstillede nu den theori, at de forskjellige derivater af alkohol indeholder 

 oliedannende gas som nærmere bestanddel, og de sammenlignede dem 

 med derivaterne af ammoniak: 



Oliedannende gas . . C^H^. Ammoniak ^^z- 



Alkohol C^H^ . H^O. Vandig ammoniak NH^ ■ H^O. 



Æther (^^4)2 • ^^O. Ammoniumoxyd . {NH^)^H^O. 



Æthylklorid C^H^ ■ HCL Salmiak NH^ ■ HCl^. 



Berzelius gik efter en tids forløb med paa denne theori, som efter 

 det af ham foreslaaede navn for radikalet er kjendt som ætherintheorien ; 

 han sagde dog, at den slags formler kun burde indføres, naar de til grund 

 for dem liggende ideer kunde betragtes som bekræftede sandheder; ellers 

 vilde de f&re til babylonisk forvirring. 



Forestillingerne om de til grund for de organiske forbindelser liggende 

 radikaler antog snart en fastere form, isærdeleshed ved Liebigs og 

 Wöhlers arbeide om benzoesyrens radikal 1832, et arbeide, der til alle 

 tider vil blive regnet som et af kemiens klassiske værker. De paaviste, 

 at bittermandelolien og benzoesyren tilligemed en hel del nye derivater, 

 som man nu for første gang lærte at kjende, grupperede sig om et »sammen- 

 sat grundstof«, radikalet benzoyl, C^^H^^O^^'^: 



Bittermandelolie C^^H^^O^ • //,. 



Benzoesyre ^14-^10^2 ' ^2^2- 



Benzoylklorid C^^H^^^O^ - Cl^. 



Benzoylcyanid C^^H^^O^ • {CJSf)^. 



Benzamid3 C^^H^^O^- {NH^).,. 



' 0= lb, H= Ï, C= 6. 



- Endelsen yl, som siden er bleven benyttet saa meget, er afledet af vh], stof, materie. 

 •* De erkjendte denne forbindelses analogi med det to aar forud af Dumas fremstiJlede 

 oxamid. 



