Î907. No. 1. FREMSTILLING AF KEMIENS HISTORIE. 65 



mindre end tre — niß^dtes alle deri, at de antog tilstedeværelsen af 

 sammensatte radikaler. Dumas opgav 1837 ætherintheorien, og sluttede 

 sig til Lieb ig, hvis æthyltheori havde vundet almindelig udbredelse, 

 og han offentliggjorde samme aar i begges navn et meddelelse til insti- 

 tutet, der skulde være indledningen til et længere samarbeide. Naturen 

 danner, sagde de her, det umaadelig store antal organiske forbindelser af 

 kun tre eller fire elementer. Disse forener sig først til dannelse af sammen- 

 satte grupper, der har alle elementernes eiendommeligheder: det er radi- 

 kalerne. Radikalerne spiller snart klorets eller surstoffets rolle og snart 

 metallernes, og de er den organiske kemis elementer. Det er cvan, ben- 

 zoyl og æthyl, som er den organiske kemis virkelige elementer, men ikke 

 de oprindelige elementer, kulstof, vandstof o. s. v., thi disse sidste kommer 

 fjø-rst tilsyne, naar den organiske substants destrueres. 



Man inddelte radikalerne ligesom elementerne i elektropositive eller 

 basedannende og elektronegative eller s}Tedannende, og til de første reg- 

 nede man metaller og alkoholradikaler, til de andre halogenerne, surstof, 

 cyan og benzoyl. 



Saaledes havde, da den forste trediedel af aarhundredet vel var 

 gaaet, den elektrokemiske theori og den dualistiske lære lagt ogsaa (len 

 organiske kemi under sig. 



Det var radikal théorie ns tid. 



Før vi nu gaar videre i vor beretning, vil vi noget nærmere omhandle 

 de tre mænds li\- og virken, som i det foregaaende har traadt mest frem, 

 og hvis navne vi derfor oftest har havt anledning til at nævne, — Lie- 

 big, Wöhler og Dumas. 



Justus Li el) i g var født 1803^ i Darmstadt, hvor hans far havde 

 material- og farvevarehandel. Paa skolen gik det ham ligesom Berzelius, 

 han interesserede sig ikke for lærefagene, det gik smaat og han ansaaes 

 for at være lidet begavet. Hans interesse var ligefra de første guttedage 

 bestemt og udpræget optaget af kemien, og da han hjemme let kunde 

 faa (let, han behøvede til sine forsøg, begyndte han tidligt at experimen- 

 tere paa egen haand, og udviklede derigjennem sin af naturen skarpe 

 iagttagelsesevne, og samlede tidligt en betydelig sum kemisk erfaring. 

 Fra skolen kom han ind paa et apothek, og fortsatte der sine experi- 



' Hundredeaaret cftcr Liebigs fodsel fremkaldtc en betydelig række mindeskrifter. Saa- 

 ledes i Annalen der Chemie 328, p. 1—62; J. Volhard, J. v. L., sein Leben und Wir- 

 ken, og G. F. Knapp, j. v. L., nach dem Leben gezeichnet. lîn oversigt over de vis^- 

 tigste af disse publikationer finder man i Mitteilungen zur Geschichte d. Med. u. d. 

 Naturwiss. 1903 og 1904. 



Vid.-Selsk. Skrifler. I. M.-X. Kl. 1907. No. 1. 5 



