1907. No. I. FREMSTILLING AF KEiMIENS HISTORIE. 69 



Preussen, hvori Lieb i g skarpt optraadte mod den lammende viricning, 

 som naturfilosofien, »aarhundredets pestilents, dets sorte død«, og den ved 

 universiteterne herskende ensidige humanisme havde øvet paa ungdommen, 

 der var bleven indpodet interesse udelukkende for ufrugtbare ting, som 

 andre steder, navnlig i Frankrige og England, lod nationen ganske ube- 

 rørt. Man forholder ungdommen, sagde han, et af de mægtigste midler 

 til aandens hoiere kultur, den kan ikke komme til bevidsthed om sin 

 kraft og skabe sig nye erhvervs- og næringskilder. A\ intelligents strøm- 

 mer til statstjenesten, der bliver en forsørgelsesanstalt for folk, som med 

 ordentlige kundskaber i kemi og naturvidenskab kunde blive velhavende 

 og uendeligt mere nyttige samfundsmedlemmer. Kemien er særligt 

 uheldigt stillet; for de øvrige, ældre videnskabers \'edkommende udreder 

 staten, f. ex. gjennem vedligeholdelse af medicinske kliniker eller bota- 

 niske haver, de nødvendige udgifter, men kemiens laboratorier er endnu 

 ikke blevne ligestillede med de andre akademiske institutioner. — I Eng- 

 land og Paris, hvor hele verdens rigdomme flyder sammen, kan det vist- 

 nok gaa an at holde laboratorier, som betales af de studerende ; et 8 

 maaneders praktisk kursus i kemi koster i Paris 1500 fr. og i London 

 50 ^, men i T\-skland er der ikke mange, som har raad til saadant. Med 

 en udgift, der ikke behøvede at være større end 2—3000 thl. aarligt, 

 kunde man i Berlin skaffe en hel del unge mænd leilighed til laboratorie- 

 jøvelser fra morgen til aften. Men selv en saa beskeden sum er meget 

 for stor efter de begreber, i hvilke de styrende der er opvoksede, og paa 

 den maade \i\ man aldrig kunne komme til at uddanne nogen kemiker 

 eller fysiolog ved Preussens 6 universiteter, der alle mangler laboratorier. 

 — Dette Liebigs skrift blev ganske anderledes optaget i Berlin, end det 

 forrige var bleven det i Wien; man optog det ilde, og nægtede endogsaa 

 den preussiske ungdom at studere i Giessen, Og endnu gik over 10 aar 

 hen, førend man begyndte at udst\'re de preussiske universiteter med 

 tidsmæssige laboratorier, Breslau fik sit 185 1, Königsberg i den sidste 

 halvdel af 50-aarene ; Greifswald i860, men de to største universiteter, 

 Berlin og Bonn, maatte vente til 1867, og Halle til 187 1. 



Liebig har ligesom Berzelius udfoldet en betydelig literær virk- 

 somhed, og han havde i høi grad sproget i sin magt. \"ed at forene to 

 ældre tidsskrifter, Archi\' des Apotheker-\'creins im nördlichen Teutsch- 

 land og Magazin für Pharmacie und Experimentalkritik, grundlagde han 

 1832 Annalen der Pharmacie, som han udgav sammen med Geiger; fra 

 1839 udgav han dem i fællesskab med Wo hl er som Annalen der Che- 

 mie und Pharmacie; de blomstrer som bekjendt fremdeles under navn af 

 Liebigs Annalen, og tæller nu over 350 bind. — Siden Berzelius' djød 



