70 



TH, IIIOR'l DAHL. M.-N. Kl. 



1848 iidgav han i forening med Hermann Kopp (18 17 — 1892), fra 1864 

 professor i Heidelberg, Jahresbericht über die Fortschritte der Chemie, 

 men efter ti aars forlob fratraadte han og overlod redaktionen lil Kopp 

 og Heinrich Will (18 12 -1890), senere hans eftcrfolger i dessen; disse 

 aarsberetninger udkommer fremdeles, om end, paa grund af det overvæl- 

 dende stof, ikke med den samme regelmæssighed som forhen. — I 

 forening med Wcdiler samt Berlinerprofessoren Johann Christian 

 Poggendü rff (1796 — 1877) gnuidlagde han Handwörterbuch der reinen 

 und angewandten Chemie, hvis forste oplag udkom fra r<S37 — 1864 i 10 

 bind, og som har \'æret forbilledet for lignende arbeider i Frankrige og 

 England. — Lie bi g s øvrige værker vil vi senere faa anledning til at 

 omtale. 



Liebigs talrige experimentalundersogelser, der udmærker sig ved 

 klarhed og originalitet, bevæger sig paa de forskjelligste omraader af ke- 

 mien, men det er dog hovedsageligst den organiske kemi, han har be- 

 arbeidet. Vi har allerede havt anledning til at omtale endel af hans 

 undersjø-gelser i denne del af kemien, og ^'il senere komme til at omtale 

 flere af dem ; her maa vi indskrænke os til kun at berøre nogle enkelte. 

 I 1828 undersøgte han pikrinsyren (kulkvælstofs\'ren), 1829 opdagede og 

 analyserede han hippursyren, som vistnok allerede Fourcroy og Vau- 

 quelin havde iagttaget, men holdt for benzoesyre, og i de nærmeste paa- 

 følgende aar gav han analyser af et betydeligt antal syrer, deres salte og 

 derivater, og bestemte nærmere alkaloidernes sammensætning og formler 1. 

 Sammen med Mits cher 1 ich bestemte han melkesyrens sammensætning 

 (1833), ^^^ Pelouze undersjøgte han bl. a. jønanthsyreæther (1834), og i 

 fællesskab med Wühler har han endelig givet en række ^igtige arbeider 

 om cyanets syrer (1830), det før omtalte grundlæggende arbeide om ben- 

 zoyl, om amygdalinets spaltning {1837) samt om urinsyren (1838); de be- 

 skrev her et meget betydeligt antal n)-e derivater, hvis hovedrepræsen- 

 tanter var det allerede af Brugnatelli 18 17 iagttagne alloxan, samt 

 parabansyren, derivater, som lange tider udover har beskjæftiget ke- 

 mikerne. 



Blandt Liebigs utallige elever vil vi her foruden dem, vi allerede 

 har havt anledning til at omtale, alene nævne nogle af de mest frem- 

 trædende, af hvis navne vi ogsaa senere vil faa anledning til at se flere 

 knyttet til betydningsfulde opdagelser: Hermann v. Fehling (1812 — 

 1885), professor i Stuttgart, Franz \^arrentrapp (1815 — 1877), der 



« Liebig havde 1831 foranlediget apothekeren H. K. Merck (1794— 1S55) i Darm- 

 stadt at fremstille plantebaser og lignende stoffer i det store. Dette var beg)-ndelsen 

 til den bekjendte Merck'ske fabrik. 



