73 Til. HIORTDAHL. M.-N. Kl. 



I 20 aars-al( lereren kom han til universitetet i Marburg for at stuflere 

 medicin. Vcd siden iieraf fortsatte han sine kemiske studier og experi- 

 menterede hjemme paa sit værelse, men horte ikke forelæsningerne over 

 kemi. Disse holdtes af I'^erdinand Wurzer (1765 — 184_|), der \'ar pro- 

 fessor i medicin og kemi, og denne havde stillet sig uvenligt ligeoverfor 

 den unge student, der vilde gjjøre kemiske opdagelser istedetfor at blive 

 ved sit studium. I Marburg arbeidede han med svovlblaasyren, og op- 

 dagede bl. a. rhocJankviksolvets eiendommelige forhold ved ophedning. 

 Aaret efter drog han til Heidelberg for at studere under Gmelin^, i 

 hvem han fandt en velvillig og forstaaelsesfuld lærer. Han vilde gjerne 

 hjffre Gmelins forelæsninger, men denne fandt det unmligt, og saaledes 

 kom Wühler aldrig til at hore kemiske forelæsninger. I Heidelberg ar- 

 beidede han med cyansyre samt med en af det medicinske fakultet udsat 

 prisopgave om stoflernes overgang i urinen. 



Da Wohl er i september 1823 havde taget den medicinske doktor- 

 grad, var det hans mening at ville praktisere som læge, men paa Gmelins 

 raad bestemte han sig til at reise til Stockholm for at arbeide hos Ber- 

 zelius. Wohle r har i sine Jugenderinnerungen eines Chemikers (Ber. 

 1875) givet en hoist læseværdig skildring af sit ophold i Stockholm samt 

 sine reiser i Sverige og Norge. Efter vel et aars fravær kom han tu- 

 bage til Tyskland, og i begyndelsen af 1825 tiltraadte han en stilling som 

 lærer i kemi ved en kommunal realskole i Berlin. En af hans forste 

 elever her var metallurgen og mineralkemikeren Theodor Scheerer 

 (18 13 — 1875), '^^'" senere blev professor i Christiania og derefter i Frei- 

 berg. Wo hl er blev 1828 udnævnt til professor, og forblev nu i Berlin 

 7 aar. Det var i Berlin, at han udførte fremstillingen af aluminium (1827), 

 og gjorde den allerede for omtalte saa betydningsfulde opdagelse af urin- 

 stoffets kunstige fremstilling (1828) 2. V^ed denne tid gjorde 'han ogsaa 

 Liebigs personlige bekjendtskab, og da han 183 1 flyttede til Cassel og 

 der overtog en lignende stilling som den han havde i Berlin, kom de to 



' Leopold Gmeliu (1784 — 1S53), sen af Johann Friedrich. Hans Handhuch 

 der theoretischen Chemie udkom forste gang 1817 — 1S19. Man skylder G me lin 

 bl. a. opdagelsen af det rade blodludsalt (1822) samt taurin (1S24). 



2 Af Wohl ers breve til Berzelius fremgaar det, at han allerede flere aar tidligere 

 havde gjort denne opdagelse, men havde havt betænkelighed ved at offentliggjøre den 

 paa grund af det usandsynlige i, at man virkeligt skulde kunne kunstigt fremstille en 

 substants, der hidtil kun kjendtes som produkt af den dyriske stofveksel. Det var 

 ferst efter den alleromhyggeligste prøvelse, at han omsider gik til offentliggjørelsen. 

 Han gav Berzelius meddelelse herom i følgende fornoieiige linier: Ich kann, so zu 

 sagen, mein chemisches Wasser nicht halten, und muss Ihnen sagen, dass ich Harnstoft 

 machen kann, ohne dazu Nieren oder überhaupt ein Thier, sei es ein Mench oder Hund 

 nöthig zu haben. Berzelius svarede nogle dage efter i samme spegefulde tone. 



