1907. No. I. FREMSTILLING AF KEMIENS HISTORIE. 75 



Og lærere har gjort Göttingerskolen ære, deriblandt Wilhelm Knop 

 (18 1 7 — 1 89 i), leder af landbrugets forsø-gsstation .Möckcrn ved Leipzig, 

 Hermann Kolbe (1818 — 1884), professor fe-rst i Marburg og siden i 

 Leipzig, Georg Andreas Stadeler (1821 — 1871), fra 1855 — 1870 pro- 

 fessor i Zürich, Wilhelm Henneberg (1825 — 1890), der forestod Göt- 

 tingeruniversitetets landbrugskemiske laboratorium, Leopold v. Peba 

 ii826 — 1887), senere professor i Graz, Heinrich Limp rieht, f. 1827 

 og siden 1859 professor i Greifswald, Anton Geuther (1833 — 1889), fra 

 1863 professor i lena, Rudolph Fittig, f. 1835 og fra 1876 professor i 

 Strassburg, Hans Hübner (1837 — 1884), der 1874 blev medbestyrer, og 

 efter Wohl er s dod bestyrer af universitetslaboratoriet i Göttingen, 

 Friedrich Beil stein (1838 — 1906) Zinins efterfolger i St. Petersburg, 

 Bernhard Tollens, f, r 841, leder af det landbrugskemiske laboratorium 

 i Göttingen o. m. a. 



Den tredie store samddige, Jean Baptiste André Dumas 1, var 

 fø-dt 1800 i Alais, en liden by i Sydfrankrige, hvor han ogsaa tilbragte 

 skoleaarene, i hvilke han hovedsageligt beskjæftigede sig med klassisk 

 literatur, men ogsaa fik anledning til at sætte sig ind i naturvidenskabernes 

 beg)'ndelsesgrunde. Det var hans ønske at træde ind i marinen, og han 

 var allerede begyndt at forberede sig til optagelsesprøven, da de politiske 

 forhold i 18 14 og 181 5 nødsagede hans forældre til at soge en vei for 

 ham, hvor uddannelsen var mindre kostbar. Han kom ind paa et apo- 

 tliek i sin fødeby, men da han vantrivedes der, bestemte han sig til at 

 forsørge sig i Schweiz, og høsten 18 16 vandrede han paa sin fod til Genf, 

 hvor han fik plads paa et større apothek, og hvor saavel Théodore de 

 Saussure som botanikeren De Candolle tog sig venligt af ham og op- 

 muntrede ham i hans videnskabelige interesse. Han beskjæftigede sig iv- 

 rigt med kemi, og ved at analysere forskjellige salte lagde han mærke til, 

 at deres krystalvand var tilstede i ækvivalente forhold. Han skrev sine 

 iagttagelser ned og viste dem til den kemiske professor red akademiet 

 (Charles Gaspard de la Ri\e, 1770 — 1834), der vistnok oplyste ham 

 om at opdagelsen allerede var gjort af Be r ze Hus, men som nu fattede 

 interesse for den unge mand og blev ham en ven og raadgiver. — \'ed 

 18 aars alderen gjorde han bekjendtskab med lægen og fysiologen Jean 

 Louis Prévost (1790 — 1850), der efter lieraarigt fravær i udlandet netop 

 var vendt tilbage til sin fødeb\-, og sammen med denne arbeidede han nu 

 nogle aar med fysiologiske emner, paa samme tid som han fortsatte sine 

 kemiske studier, og navnlig beskjæftigede han sig med de sammensatte 



' A. w. H of mann, Zur Erinnerung an J. B. A. Dumas. Ber. 1884, 629—760. 



