1907. No. I. FREMSTILLING AF KEMIENS HISTORIE. 87 



angreb paa Dumas' substitutionstheori, som han fandt ganske stridende 

 mod kemiens grundprinciper, idet den ikke tog noget hensyn til den 

 elektrokemiske forskjel mellem klor og vandstof. Allerede 14 dage after 

 havde Dumas sit svar færdigt. Han holdt fremdeles paa sine empi- 

 riske regler, men naar Berzelius tillagde ham den mening, at klor er- 

 stattede vandstof og spillede dets rolle, saa maatte han protestere; det 

 havde ikke han sagt. Dumas' erklæring tilfredsstillede Berzelius, som 

 i aarsberetningen for 1838 med fornøielse havde seet, at Dumas var 

 uenig i den anvendelse, som hans landsmænd gjorde af hans substitu- 

 tionstheori. 



Men kort efter (vaaren 1839) gjorde Dumas en overordentlig smuk 

 opdagelse, idet han fremstillede trikloredikesyren. Han fik derved en 

 kjendsgjerning i hænde, som bragte ham paa andre tanker, og nu gjorde 

 han de anskuelser til sine, som han nylig havde protesteret mod. Nu 

 var han kommen til erkjendelse af, at substitutionsproduktet i det væ- 

 sentlige havde bevaret det oprindelige stofs egenskaber; trikloredikesyren 

 er enbasisk ligesom edikesyren, og paa samme vis som edikesyren med 

 alkalier giver sumpgas, giver trikloredikesyren triklorsumpgas (kloroform). 

 Og paa dette grundlag opstillede han, idet han gjenoptog et udtryk, 

 han havde brugt i afhandlingen om træspiritus (pag. 62), at der i den 

 organiske kemi er visse typer, som forbliver bestaaende, selv om man 

 erstatter deres vandstof med klor eller lignende elementer. Disse an- 

 skuelser udviklede han i en større afhandling samt i to paafølgende, som 

 han offentliggjorde i forening med Stas og Péligot (1840; de indtoges 

 af Lie big i Ann. 33 og 35). Dumas optog altsaa Laurents anskuel- 

 ser, men forenede hans grundkjærner og afledede kjærner i et fælles be- 

 greb, den kemiske type^. 



Stoffer, som indeholder det samme antal paa samme maade bundne 

 ækvivalenter, og som har de samme kemiske hovedegenskaber — edike- 

 syre og trikloredikesyre, sumpgas og kloroform, aldehyd og kloral — 

 hører til samme kemiske type eller samme art. Flere saadanne arter 



• Udtrykket kemisk type om visse atomgrupperinger var lidt før (1S39) benyttet af 

 Alexandre Baudrimont (1806 — 1880), senere professor i Bordeaux. Han betrag- 

 tede svovlsyrens, selensyrens. tellursyrens og kromsyrens salte som horende til samme 

 type, som han gav den empiriske formel RMO^. 



I den første af de de tre ovennævnte af handlinger gav ogsaa Dumas exempler fra 

 den anorganiske kemi. Alun er en type. Alle aluner er støbt efter samme model; 

 det er hovedsagen, om kromalun eller almindelig alun er mindre væsenlligt. Naar en 

 kunstner ser nogle i samme form støbte statuetter, siger han, dette er den milesiske 

 Venus i stebejern, i bly, i gips, idet han har den artistiske type for oie, ferend han 

 taler om materialet; men han siger ikke, dette er jern, gips eller bronce i form af 

 Venus fra Milo. 



