'III, HIÜKTDAIIL. M.-N. Kl. 



ud^rjør cil naturli^^ familie eller horer til samme mekaniske type; deres 

 molekyler er sammensat paa li^mendc maade, men deres kemiske egen- 

 skaber er forskjellige. Alkohol, edikesyre og trikloredikesyre hører til 

 samme familie, men de to sidstnævnte til samme art; methylæther, 

 myresyre, sumpgas og kloroform (C^OHf., CJI^O^, C^H^H^^, C^H^Cl^ 

 hører til samme familie, de to sidstnævnte til samme art o. s. v. Men 

 denne sidste slags forestillinger, om de mekaniske typer, der stillede for- 

 bindelser sammen, som i virkeligheden ikke hører sammen, var langtfra 

 skikket til at bringe nogen klarhed over de organiske forbindelsers kon- 

 stitution. Dumas mente vistnok her at have hævet sig, som han sagde, 

 op til naturfilosofiens mest omfattende forestillinger, men Laurent traf 

 det rigtige, naar han siden sagde, at Dumas havde behandlet dette 

 mere som digter end som videnskabsmand^. 



Berzclius optraadte ret skarpt mod typerne og trikloredikesyren 

 saavel i aarsberetningen for 1839 som i et brev til Wohl er, der ind- 

 toges i Ann. 31. Medens Dumas havde fremhaivet trikloredikesyrens 

 analogi med edikesyren, udhævede Berzelius de tvende forbindelsers 

 forskjellighcder, og han tillagde dem en ganske forskjellig konstitution: 

 edikesyren var C,^H ^-\- 0-^ . H^O, men trikloredikesyren skulde være 

 C.^Clf^-\- C^O^ . H^O, en forbindelse af kulsto f klorid og oxalsyre. — 

 Lieb i g tilføiede en efterskrift, i hvilken han erklærede, at han ikke 

 kunde dele Berzelius' mening, der hvilede paa ganske ubeviste hypo- 

 thetiske forudsætninger. Han henviste til, at manganet i permanganaterne 

 lod sig erstatte af klor 2, uagtet disse to elementers saa forskjellige egen- 

 skaber, og han kunde ikke forståa, hvorfor noget lignende skulde ansees 

 umuligt for andre elementers vedkommende. Men da Dumas i den i 

 Ann. 33 indtagne afhandling havde taget disse Liebigs bemærkninger 

 til indtægt for sig, tilføiede denne nok en efterskrift, i hvilken han re- 

 serverede sig mod at dele Dumas' anskuelser. Han mente vel, at der 

 i visse tilfælde, som det af ham nævnte, kunde finde en erstatning sted 

 uden væsentlig forandring af de kemiske egenskaber, men disse tilfælde 

 var heller undtagelse end regel, og han kunde umuligt folge Dumas 

 i den almindelige udstrækning, han vilde give Substitutionstheorien. 



Ved denne tid, i slutningen af 30-aarene og begyndelsen af 40-aarene, 

 var det, at Bunsen ^ udførte sine arbeider over kakodylforbindelserne. 



• Méthode de chimie p. 362. 



- Mitscherlich havde 1830—32 bestemt mangansyrens og overmangansyrens sammen- 



sætning samt erkjendt perkloraternes isomorfi med permanganaterne. 

 3 Robert Wilhelm Bunsen var født i Göttingen iSii, blev professor i Marburg 



1838, i Breslau 1851, og endelig aaret efter Gmelins efterfolger i Heidelberg, hvor 



