1907- No. I. FREMSTILLING AF KEMIENS HISTORIK. 89 



Han havde optaget til undersogelse de produkter, som Cadet allerede 

 1760 havde faaet frem af kaliumacetat og arsentrioxyd. og det lyk- 

 kedes ham at paavise, at Cadets fluidum var oxyd af et sammensat 

 radikal, arsenbimethyl, som han gav navnet kakodyl (ildelugtende). Han 

 lærte at kjende en hel række af dette radikals forbindelser med surstof, 

 svovl, halogener og cyan, i hvilke det indeholdes ganske paa samme 

 maade som metallerne indeholdes i sine tilsvarende forbindelser. Ende- 

 lig fik lian selve radikalet frem i fri tilstand, og dette var den første 

 gang, et af den organiske kemis radikaler blev isoleret. Radikalet var nu 

 at tage og føle paa, ikke blot et hypothetisk stof, og radikaltheorien 

 havde derved faaet en betydningsfuld støtte. Da Liebig 1843 udgav 

 sin Handbuch der organischen Chemie, definerede han denne disciplin 

 som de sammensatte radikalers kemi. Radikaltheorien havde overtaget, 

 og man gjorde ligefrem nar af de franske kemikere og deres substitu- 

 tionstheori ^ 



Men den nye lære fremlagde nye kjendsgjerninger. Er dm ann 

 fremstillede klorisatin af indigo, og kort efter opdagede han og Lau- 

 rent samtidigt dets modersubstants isatin og overførte det til klorisatin 

 og biklorisatin. Da Be r ze Hu s i aarsberetningen for 1841 omtalte disse 

 arbeider, maatte han medgive, at substitutionstheoriens formler for isatin- 

 derivaterne var de simpleste; men, sagde han, det simpleste er ikke der- 

 for det rigtigste. Og han greb til meget komplicerede hypotheser, lagde 

 ikke mindre end 8 forskjellige radikaler til grund for indigoderivaterne, 

 og vilde at klorisatin og biklorisatin skulde være hypokloriter — basisk 

 underklorsyrligt porrindensesquioxydul og underklorsyrligt flavindenoxy- 

 dul. Klorisatinsyren skulde være en med indenoxydul parret klorsyr- 

 ling, og biklorisatinsyren en med porrindenklor)T parret klorsyre o. s. v. 



Aaret efter (1842) gjorde Melse'ns den vigtige opdagelse, at tri- 

 kloredikesyre ved kaliumamalgam lader sig fore tilbage til edikesyre, 



han virkede til 1S89. Han dode 1899. Arbeidet over ivakodylforbindelserne, under 

 hvilket han mistede synet paa det ene eie, blev det eneste, han udførte i den organiske 

 kemi. Bunsen var en helt igjennem original forsker, hvis arbeider vi mange gange i 

 det følgende vil faa anledning til al omtale. En fortræffelig skildring af ham er bl. a. 

 givet af Curtius, J. pr. Ch. 61. 381. 



I samme hefte, hvor Liebig havde givet den sidst omtalte efterskrift. indtog han en 

 fornøielig spøg, som Wohl er havde skrevet sammen i form af en korrespondance fra 

 Paris. Man havde ladet klor indvirke paa en opløsning af manganacetat, og ved suc- 

 cessiv substitution af alle dettes elementer tilslut faaet frem i krystalliseret tilstand et 

 substitueret manganacetat af sammensætningen CL^^ .aq-^ CUCl^ . Cl^Cl^Cl^ .aq. 

 Man brugte nu i England Substitutionsmethoden ved klorblegning, hvorved teierne be- 

 varede sine egenskaber uforandrede, og linned af saadant vævet klor havde allerede 

 fundet anvendelse paa hospitalerne i London. Korrespondancen, «ler fortræffeligt ko- 

 pierer Dumas' stil, var undertegnet S. C. H. Windier. 



