1907. No. I. FREMSTILLING AF KEMIENS HISTORIE. 



93 



hans formler for æther og alkohol svarede til 4 og 8 vol., men han saa 

 deri ikke nogen hindring, og man tillagde endnu idetheletaget, som vi 

 har seet, ikke damptæthederne nogen séurlig betydning. Med alkoholens 

 formel fulgte formelen for oliedannende gas, C^H^ (4 vol.) o. s. v, 



Gerhardt gik nu nccrmere ind paa disse forhold i en afhandling 

 om de organiske stoffers klassifikation, som han offentliggjorde 1842 og 

 fortsatte aaret efter (J. pr. Ch. 27 og 30). Han viste her, idet han gav 

 ligninger for et stort antal af de forskjelligste reaktioner i den organiske 

 kemi, at de mængder vand, kulsyregas og ammoniak, som optages eller 

 udtræder, altid udtrykkes ved H^O^ (= 18), C^O^ (=44) ogN^H^ (= 17) 

 eller multipla af disse, men ikke ved H.^0[=^), CO^ {=22) eller noget 

 multiplum af disse i ulige tal ^. De førstnævnte vægtsmængder, der 

 ogsaa repræsenterede lige store (4) volumer kulsyregas, vamddamp og 

 ammoniakgas, maatte derfor ansees for de virkelige ækvivalenter, men 

 paa den anden side var kemikerne forlængst enige om at udtrykke 

 kulsyrens og våndets ækvivalenter ved de sidstnævnte mængder, og de 

 brugte disse i den anorganiske kemi. Man havde, med andre ord, i 

 denne del af videnskaben gaaet ud fra (9 = 8, men i den organiske fra 

 = i6, saa at man var kommen til den besynderlige anomali, at det 

 organiske surstof skulde have den dobbelte vægt af det anorganiske. 

 For at komme ud af denne ugreie maatte man enten fordoble de an- 

 organiske eller halvere de organiske formler. Gerhardt valgte det 

 sidste alternativ, og foreslog, at man skulde sætte //:= i, ^ 16, C = 12, 

 H^O = 18, CÖ2 = 44, NH^ = 17 o. s. v., hvorved ækvivalenterne for de 

 sammensatte stoffer, hvis damptæthed kunde bestemmes, vilde svare til 

 samme volum damp (2 vol. 0= 16). Dette forslag gik i virkeligheden, 

 hvad dog Gerhardt ikke bemærkede, ud paa at gjenindføre de af 

 Berzelius 1826 givne atomvægter for vandstof, surstof, kulstof, kvæl- 

 stof, svovl o. s. v., men Berzelius var i sin iver for at bekjæmpe de 

 unitære synsmaader heller ikke opmærksom paa dette, og han udtalte 

 sig skarpt om Gerhardts arbeide. — For metallernes vedkommende 

 antog Gerhardt, at deres oxyder var sammensatte analogt med vand, 

 og han skrev dem M^O, medens Berzelius skrev de fleste af dem MO. 

 Som følge heraf halverede Gerhardt Berzelius' atomvægter for de 

 fleste metaller, og han skrev K^O, KON, K^SO^, KHSO^, KCl, KNO^ 



' F. ex.: C\H^O^= C^ll^ 4- C2O4 (edikesyre — methan), ^,4^^1.204= C-^^H^^ -^ ^04 (bcn- 

 zoesyre — benzol), C24//48O24 = 4 QZ/joCt + 4(7304 (druesukker — alkohol) eller C^II^O^. 

 ïN^Hq = C^H^O^ . 2NH.2 + Z^i^i (animoniumoxalat — oxamid), C^H^^O^ — QA^gOg + 

 //40g (ravsyre — anhydrid), C^^H^^O.Tcy + H^0.2 = C^iH^Oc^x (rorsukker — druesukker) 

 o. s. v. (0 = 8, II=o,s, C=ib). 



