1907. No. I. FREMSTILLING AF KEMIENS HISTORIE. I03 



et til denne gruppe horende metal, som han kaldte pelopium. Platin- 



metallerne blev i slutningen af 20-aarene bearbeidede af Osann, og 18-44 

 begyndte Carl Ernst Claus (1796 1864), professor i Kasan, senere i 

 Dorpat, en række undersøgelser i denne gruppe, og han opdagede 1845 

 ruthenium, et navn, som allerede Osann havde anvendt paa et af de to 

 metaller, han troede at have fundet i residuet cfter platinertsens opløs- 

 ning i kongevand. Platinbaserne, der var kjendt, siden Magnus (1828) 

 ved indvirkning af ammoniak paa platinkloryr havde fremstillet sit s.k. 

 grønne salt, bearbeidedes 1834 af James Gros (f. 18 17), fabrikant i 

 Elsass, 1844 af Jules Reiset (f. 1818), fransk privatlærd o. fl. a. Denne 

 slags forbindelser betragtede Berzelius som parrede forbindelser af 

 ammoniak og metaller. De ammoniakforbindelser, som andre metalsalte 

 danner, havde Graham 1836 forklaret som ammoniumforbindelser, f ex. 

 kuprammoniumklorid som salmiak, hvor en ækvivalent vandstof var er- 

 stattet af en ækvivalent kobber, en anskuelsesmaade, som dog enchiu 

 ikke var bleven paaagtet. 



Jacques Joseph Ebelmen (1814 — 1852), professor ved école des 

 mines i Paris, offentliggjorde 1849 ^'"^ arbeider over udkrystallisation 

 paa tør vei (af smeltende borsyre eller borax) og kunstig dannelse af 

 mineraler; han fremstillede bl. a. spinell, korund og krysoberyl. Med 

 den kunstige fremstilling af mineraler, især paa vaad vei, beskjæftigcde 

 sig ogsaa hans kollega mineralogen Henri de Sénarmont (1808 — 

 1862) omkring 1850, og omtrent samtidigt begyndte J. M. Du rocher 

 (1817 — 1860) og Gabriel Auguste Daubrée (1814— 1896), professor 

 i Strassburg, senere direktør for école des mines, sine arbeider over 

 mineralsynthesen. Efter sin reise til Island 1846 gav Bunsen analyser 

 og andre undersøgelser af de vulkanske bergarter. 



Bunsen ind forte forbedrede methoder i gasanalysen^ og gav i 

 40-aarene gjennem en række analyser af marsovngaser grundlaget for en 

 videnskabelig bearbeidelse af marsovnprocessen; omtrent samtidig ud- 

 fortes lignende arbeider af Ebelmen. — Man skylder ogsaa Bunsen 

 den første nærmere undersøgelse af krudtgaserne ; han udførte den 1857 

 sammen med L. Schischkoff (f. 1830), russisk artilleriofficer. 



Bunsen har ogsaa fortjeneste af den volumetriske analyse, idet han 

 1853 indførte normalopløsninger af jod og svovlsyrling. — Grundlæggende 

 betydning for denne vigtige del af den kemiske analyse havde Liebigs 

 ven Karl Friedrich Mohr (1806— 1879), apotheker i Coblenz, isærdeles- 

 hed gjennem sin 1855 første gang udgivne Lehrbuch der chemisch- 

 analytischen Titriermethode. 



* Hans Gasometrische Methoden udkom første gang 1857. 



