ÎQO;. No. I. FREMSTILLING AF KEMIENS HISTORIE. 1 25 



mængde fri, uanseet de virkende stoffers natur. Dette havde man før 

 ikke kunnet forståa, men nu blev det forklarligt: den udviklede varme- 

 mængde er i alle tilfalde kun våndets dannelsesvarme [M . OH -\- H . X = 

 M.X-^-H^O). Da ledningsevnen afhanger af, og saaledes er et maal 

 for de frie ioner (dissociationsgraden), maatte den hos de forskjellige 

 syrer svare til deres styrke, og Ostwald paaviste, at ledningsevnen 

 svarer til den række, han allerede 1874, ved undersøgelse af affinitets- 

 forholdene mellem syrer og baser, havde fundet for syrernes styrke. 

 A r rh en i us' theori, der paa en vis maade gjenopliver dualistiske syns- 

 maader, har anvendelse paa snart sagt alle dele af kemien, og særligt 

 kunde her nævnes analysen. Der har vel siden Lavoisiers tid neppe 

 været noget arbeide, som har øvet en saa gjennemgribende indflydelse 

 paa kemikernes opfatning. 



En egen gruppe af opløsningerne danner de s.k. kolloide opløs- 

 ninger, der er af stor betydning for den biologiske kemi. Siden man 

 har begyndt at anvende den nyere fysikalske kemis principer ved deres 

 undersøgelse, er der gjort væsentlige fremskridt. 



Den kemiske dynamik har navnlig været bearbeidet af Ostwald 

 og af v a n't Hoff, der 1884 faststillede begreberne unimol eky låre, 

 bi- og trimolekylare reaktioner, og gav almindelige udtryk for deres 

 forløb. Vi kan ellers ikke her gaa ind paa de mangfoldige arbeider 

 over r eak ti on s hastigheden, der ogsaa har faaet betydning for for- 

 staaelsen af flere tekniske processer. Vi skal her kun na^vne, at Ost- 

 wald 1894 begyndte at tra-nge ind i det hidtil saa ganske uklare 

 begreb katalyse, og satte det i forbindelse med reaktionshastigheden; 

 han karakteriserede som katalysatorer den slags stoffer, som har ind- 

 flydelse paa reaktionshastigheden uden selv at deltage i enderesultatet, 

 — en indflydelse, som i de mest fremtrædende tiltælde gaar i retning 

 af reaktionshastighedens forøgelse. De katalytiske processer har stor 

 betydning, saavel i rent videnskabelig henseende, hvor f ex. Fried el 

 og Crafts aluminiumkloridmethode (1877) ^"»^^ bragt saa mange smukke 

 resultater i den organiske kemi, — som ogsaa i teknisk henseende, hvor 

 blandt de mangfoldige exempler her alene skal na>vnes klorfremstil! ingen 

 ved Deaconprocessen (1870) samt svovlsyrens fremstilling baade ved bly- 

 kammerprocessen (Clemen t og Desormes, p. 33) og ved den nyere 

 kontaktproces^, ved hvilken svovlsyrlinggas (rostegaser) og atmosfære- 



' Kontaktptocessen, der begyndte at komme i brug hcnimod So-aarene, skyldes væsentlig 

 Clemens Winkler (1838— 1904), fra 1873 til 1902 professor i Freiberg. Winkler, 

 hvis navn vi senere endnu vil faa anledning til at nævne, var en af tidens allermest 

 fremragende anorganiske, analytiske og tekniske kemikere, og har bl. a. leveret flere 

 større værker over gasanalyse. 



