120 rn. uioR-juAiiL. M.-N, Kl. 



surstof ledes over ophcdct platinasbest eller jernoxyd. En særlig frem- 

 tra;dende betydning har katalysen i de fysiologiske processer, ved en- 

 zymernes virkning. Vi kommer senere tilbage til denne, men skal her 

 kun erindre om, at man i den nyere tid i visse kolloide metalopløsninger 

 (mctalsoler), navnlig i det kolloide platin, har fundet katalysatorer, hvis 

 virkning synes saa overensstemmende med enzymernes, at man endog 

 har kaldt dem anorganiske fermenter. Ligesom f. e.x. blaasyre kan 

 virke som gift paa visse enzymer, virker den ogsaa paa kolloide platin- 

 opløsninger, og har man ogsaa i andre tilfi-lde iagttaget s.k. kontakt- 

 gifter, der kan opha^ve anorganiske katalysatorers virksomhed. 



Med det øgede kjendskab til den gasformede tilstands eiendommelig- 

 heder, og navnlig efterat man havde faaet klarhed over kritisk tempera- 

 tur og tryk, blev det muligt at kunne fortætte ogsaa de hidtil for per- 

 manente anseede gasarter. Det lykkedes i 1877 at bringe atmosfærisk 

 luft, surstof, kvælstof og vandstof over i flydende, senere ogsaa i fast til- 

 stand. Ligeledes har man fortættet ozon til vædske (Hautefeuille 

 1882); fluorgasen, som man la^nge ikke havde formaaet at fremstille i 

 fri tilstand, isoleredes 1887 af Henry Moissan (1852 — 1907) i Paris; 

 i 1897 fik man den i flydende, og 1903 i fast tilstand. — Flydende 

 kuldioxyd (kulsyregas) i stærke staalflasker begyndte omkring 1880 at 

 komme i handelen, og finder nu anvendelse i den daglige vandel. Siden 

 1898 har man ogsaa apparater, som tillader teknisk fremstilling af fly- 

 dende luft i stor maalestok. Af den flydende luft kan man, da kvæl- 

 stoffet har lavere kogepunkt (— I95,°5) end surstofiet (— i82,°5), lade 

 kvælstoffet destillere fra, og saaledes erholde temmelig ren surstofgas, 

 der gaar i handelen paa staalflasker i sta^rkt komprimeret tilstand, — 

 og for at kunne opbevare flydende luft eller surstof ved almindeligt luft- 

 tryk har man konstrueret eiendommelige glaskar. — Ved hjælp af de 

 komprimerede gasarter er man nu bleven istand til at frembringe yderst 

 lave temperaturer. 



Fremstillingen af større mængder flydende luft kom snart til nytte 

 ved et høist vigtigt anliggende, opdagelsen af de i atmosfæren inde- 

 holdte s.k. ædle (indifferente) gasarter. Lord William Rayleigh 

 (f. 1842) fandt i mai 1894, at atmosfærekvælstof var noget tungere end 

 rent kvælstof, der var fremstillet paa kemisk vei, og han sluttede deraf, 

 at atmosfærens kvælstof maatte være ledsaget af en tungere gas. Han 

 fremstillede denne i fællesskab med William Ramsay (f. i Glasgow 

 1852, og professor i London siden 1887), og de kaldte den argon (H. 

 p. 66). I 1898 kunde Ramsay gaa ud fra flydende luft og saaledes 

 fremstille en større mængde argon, og nu fandt han, at denne var led- 



