1907. No. I. FREMSTILLING AF KEMIENS HISTORIE. 1 35 



edikesyre-, melkesj^regjaering, bevirkes hver ved sine specifike mikro- 

 organismer, og nu kom de vitalistiske gjæringstheorier, der havde været 

 trængt tilbage ved Liebigs mekaniske theori, atter i forgrunden. Ogsaa 

 forraadnelsesprocessens sammenhæng med visse bakterier blev nu paa- 

 vist, og man lærte dens produkter nærmere at kjende, deriblandt de 

 mærkelige, allerede siden 1876 kjendte, men først omkring 1880 iso- 

 lerede giftige ptomainer, der i visse henseender viser lighed med plante- 

 alkaloiderne. 



Der udviklede sig snart en hel ny disciplin, bakteriologien, der 

 navnlig gjorde fremskridt, da man i begyndelsen af 80-aarene lærte at 

 dyrke de forskjellige mikroorganismer ved renkulturer. Mikroorganis- 

 mernes betydning blev ikke indskrænket alene til gjæringen og dermed 

 analoge processer, men man fandt ogsaa, at de spillede en rolle ved 

 rent anorganiske processer, saaledes ved nitrifikationen (ammoniakens 

 oxydation til salpetersyre), der siden Dumas' undersøgelser i 40-aarene 

 altid var bleven betragtet som en ren kemisk oxydationsproces ; nitri- 

 fikationsbakterierne blev isolerede 1890. Man har ogsaa i jernbakte- 

 rierne og i svovlbakterierne lært at kjende mærkelige organismer, hvor 

 det ikke er kulstoffet, som er livsenergiens bærer. 



Bakteriologien og de dermed i forbindelse staaende undersøgelser, 

 til hvilke Pasteur havde været primus motor, har øvet en overordent- 

 lig stor indflydelse paa medicinen, hvor siden slutningen af 60-aarene 

 den antiseptiske behandling indførtes, der har virket til den stærke ud- 

 vikling af den operative kirurgi. Man lærte ogsaa at kjende de patho- 

 gène mikrober. Endel af disse formerer sig meget hurtigt i blodet, 

 hvor deres ophobning foraarsager vanskeligheder i cirkulationen, medens 

 andre frembringer enzymlignende giftige produkter (toxiner), der ud- 

 breder sig i legemet. Senere viste det sig, at selve disse toxiner ind- 

 sprøitede i blodkarrene frembringer en udvikling af stoffer, som ophæver 

 toxinernes virkning (antitoxiner). Derved grundlagdes serumtherapien, 

 paa hvilken man i den senere tid er begyndt at anvende den fysikalske 

 kemis principer. 



Samtidigt som læren om mikroorganismerne øvede saa stor ind- 

 flydelse paa medicinens udvikling, kom man i kemien atter bort fra de 

 vitalistiske theorier. — Allerede i 1858 havde Moritz Traube (1826 — 

 1894), Dr. phil. og vinhandler i Schlesien, opstillet en gjæringstheori, 

 der gik ud paa, at gjærcellernes virkning beroede paa de i dem inde- 

 holdte fermenter eller, som man nu med en siden 1878 almindeligst be- 

 nyttet benævnelse kalder dem, enzymer. Men det var først i 1896, at 

 det blev fastslaaet, at alkoholgjæring .kan finde sted uden umiddelbar 



