SPECIEL DEL. 

 I. Kalktuffen ved Leine i Kvam. 



A. Topografi og vegetation i nutiden. 



I Kvam (anneks til N. Fron) i Gudbrandsdalcn gjor Laagen en skarp 

 bøining, idet den forst loper ret mot ost, derefter mot syd-sydvest. Dalen 

 har her karakter av en gryte eller et avlangt traug med saagodtsom al 

 bebyggelse samlet paa nordsiden, og h\or elven boier om, paa ostsiden, 

 hvilket dels beror paa ekspositionen mot solen, dels paa det bedre jords- 

 mon paa nordsiden. 



Vra norc/ kommer elven Veikla eller \'indeaaen tossende ned mot 

 hoveddalforet. Denne elv og sidebækken Borju avgrænser tilsammen en 

 mægtig landtunge, som fra Tunsbergtjeldet (944 m. o. h.) falder jevnt, men 

 meget brat av mot dalbunden i syd. Oppe i skraaningen ligger her de 

 gamle Leine-gaarder med sine brunsorte, solsvidde tommerhus og de store, 

 men tungbrukte jorder. Jordsmonnet er meget frugtbart, hvilket skyldes de 

 kolossale m o r æ n e a \- 1 e i r i n g e r som i form av et kalkholdig 1er med 

 storre og mindre blokker, ofte i tætpakkede lag, dækker hele skraaningen 

 fra \'eikla og helt op til mellem 6 og 700 m. o. h., ovenfor Leinegaardene. 

 Til trods for den voldsomt sterke insolation i sommermaanedene lider bøn- 

 derne her ikke saa meget paa grund av torke som man skulde vente, netop 

 takket være lermassene, som holder paa vandet. 



Disse lerbakker under Leine har været ganske skjæbnesvangre for 

 bygdens befolkning. I tidenes lop har der gang paa gang gaat kjæmpe- 

 mæssige skred langs Veikla, og store masser av den oprindelige moræne- 

 fylding har skyllet ut over dalbunden i syd, som av denne grund er ganske 

 komplicert opbygget. Den største katastrofe skedde i aaret 1789, det store 

 ulykkesaar i Gudbrandsdalens nyere historie, da „ofsen" eller den store 

 vandflom herjet overalt i dalene Den dag idag fortælles det om hvor- 

 ledes folk reddet sig opover Leinebakkene i hui og hast for at undgaa 

 skredene. De vedfoiede fotogratier gir et litet indtryk a\- hvorledes topo- 

 grafien arter sig paa stedet i nutiden. Morænemassene dækker dalsiden 

 temmelig langt opover \'eiklas dalfore og har over store strækninger form 



' CtV. Heli.and: Norges land og folk. Kristians amt. Hind I. 

 Vid.-Selsk. Skrifter. I. M.-N. Kl. 1921. No. 9. 



