KOI.F NORfJlIAflFN. 



M.-X. Kl. 



Iioldiî^ spai'.ii^iiiil", nllsaa en sla.ys kalksanrlstcn, og jeg skulde tro at det 

 n(to|) er (Iciiiic sdiii (iaiiiK I niid« rlagct foi- den næ\'nte nK)setiir. \'ed 



pladsen Knipen, lnoi- dcy liiules store kalktiilblokker i jorden langsen bæk 

 ovenfor kjoreveien, liai- jeg ikke set nogen recent tufdannelse. 



Om (Un !)( kj(n<lle l.cinetLifs opdagelse har baade Bi. '»"ri og Ovk.\ 

 (1920 1. c.) i sine respektive avhandJinger skrevet saa pas indgaaende at 



jeg her ikke skal gaa nærmere 

 ind paa det kapitel. Forinden 

 jeg gaar over til at skildre tuf- 

 fens .stratigrafi, .skal jeg imid- 

 lertid omtale vegetationen 

 paa og omkring findestedet, da 

 dette er av stor betydning for 

 de følgende avsnit og de plan- 

 tegeografiske ræsonnementer 

 som der er fremfort. 



Man skal i \ort land med 

 dets magre jordsmon lete længe 

 efter en dalside som hvad vege- 

 tationens 3'ppighet angaar, kan 

 maale sig med disse bakker i 

 Kvam. Det næringsrike og 

 jevnt fugtige substrat sammen 

 med den gunstige eksposition 

 (den Sterke heldning mot syd 

 og .sydost) har fremkaldt en 

 makelos frodighet, specielt i 

 de høiereliggende lier op for 

 Knipen. Man finder her ude- 

 lukkende eutrafente og meso- 

 file, langs bækkene mere hydro- 

 file plantesamfund, bestaaende 

 av løvtrær, græs og urter. L3'ngsamfund og andre oligotrafente t\-per med 

 økonomisk husholdning ser man ikke antydning til. Imidleitid har vege- 

 tationen paa de for omtalte længderygger og bratte lerbakker ned mot 

 Veikla til en viss grad et xeromorft anstrok, paa grund av den sterke av- 

 rending og den voldsomme insolation i sommermaanedene. 



Det vigtigste skogdannende træ indenfor det angjældende omraade i 

 nutiden er graaôren {Aluns iiicaiia)^, dernæst bjerk (baade Bctnla odorata 

 og B. verrucosa). Nordenfor Knipen er det mest lav oreskog i dalsiden 

 og litet bjerk. Her er terrænget mere jevnt og ikke saa opdelt i rygger 

 som længer syd, vistnok ogsaa mere fugtig. Nedenfor Leine og Roen der- 



Fig. 3. Styrtningene nedenfor gaardcn Roen Isom 

 ligger nederst i Leinejordene). Orekrat, klynger av 

 bjerk og xeromorfe græssamfund. Nederst sees plad- 

 sen „Fagervold". Nede i dypet loper Wikla. Utsigt 

 mot nordvest fra Veikle, juli 1919. Kalktufien ligger 

 ovenfor billedets hoirc hjornc. Nordhagen fot. 



' Nomenklaturen er den samme som i Blvtt-D.ahl: Haandbog i Norges Flora. Kristiania 

 1906. 



