'4 



r<Ol.t' NOKDIIAOKN. 



M.-X. Kl. 



Dddv/is i^lomrnUd, l:i/iiisiliiiii (irvriisr, A'. />r(i/riisc, l:ii/>lior/)i(i J Irlinsi n/>i(i, 

 EiiphnisKi (i/JiriiKilis, /•'cslticd aviiut, i . nilira, /■ nii^drid 'orsrd,(i<i/in)ii pdliisln-, 

 (•. iilii^iiiDSitiii, (iriiiii rivale, (jyiuiuuicnid coiiopcd, /lirrdciuni iiiiihclldtttni, 

 Jiiiuiis hdfoiiiiis, Kiidtitid arvnisis, Ldtliyrns /)rti/rj/s/s, Lioutoda}! autnmna- 

 /is, Liiiiiiii cdlhdiiiciini, Lotus aivniculdtus, Moliuid corrdlrd, l'halaris arun- 

 (liiidcra, Piiiipiiiclld Sdxifraga, Pldiitdi^o incdid, l'aa ul/yina, Folygomim vivi- 

 paniin, Polnitilld din^criim, Potciitilld l'oriucnlilld, /\diiiinnil!ts dcrr, R. repens, 

 Riibtis sdxdtilis, Sileiir veiiosa, Suliddi^o I 'ii-i^diircd, flidlictrniii simplex, 

 TrifoHuiii iiirdiuni, 7". pra/n/se, '/'rii^lfu/iin palustre, Tussildi^o P'arfdrd, 1 7- 

 inaria peiitapetala, Urtica dioica, Vicia cracca, V. sepiiini. Viola tricolor. 

 Forskjellige ting tyder dog paa at oprindelig en Carex pauicea-disso- 

 ciation av eutrafent og hydiDlilt precg har behersket bækkens nærmeste 

 omgivelser. Længer nede i bakken, i tuffens periferi, optrær nemlig saa- 

 danne plantesamfund over en kortere strækning. For at belyse dette har 

 jeg i nedenstaaende tabel opfort analyser av to prøveflater, hver paa ca. 4 m-, 

 fra dette sted: 



Carex paiiieea . . . 

 /uncus laniprocarpu:- 

 Aera cæspitosa . . 

 Affrostis vuliTciris . 



Phalaris arundinacea . 

 Phleniii prateiise .... 



Carex flava 



Juncus conipressus . . 

 Triglocliiu palustre . . 

 Equisetuui arvense . . 



Alecti.rolophus minor . 

 Phiinella vulgaris . . . 

 Cirsium heterophylluni 

 Mentha sp. (steril! . . 

 Parnassid palustris . . 

 Polygonum viviparum 

 Raininculus acer . . . 

 Thalictrum simplex . . 

 Tussilago Far/ara . . 

 [ 'Imaria pentapetala . 



I 



1 det forste eksempel fandtes ogsaa Hypnum filicinum III med nedtil 

 halvv^eis forkalkede skud. Denne moseart optrær ogsaa hoiere oppe hvor 

 vandet silrer utover den blottede tufoverflate. — Hvis vegetationen fik 

 anledning til at falde tilbake til naturtilstanden, vilde utv^ilsomt Almis incana 

 indfinde sig saaledes som længer nede i bakken, og et orekrat om gi tuf- 

 kilden, med litt bjerk paa de tørrere flekker. 



B. Stratigrafiske undersøkeiser. 



Som resultat av en række barometermaalinger i juli 19 19 fremgaar 

 det at kalktuffen ligger 232 m. hoiere end Slettens landhandlen nede i 

 dalbunden. Da dette maa antages at ligge et par meter hoiere end Kvam 

 station (287,7 ""■• ^- h-t. skulde kalktuffens hoide over havet bli ca. 520 m. 

 Blytt angir ca. 500 m. (496 m. efter barometermaalingl, men dette er 



