1921. No. 9. 



KALKTUFSTL'DIER I GL'DBRAXDSDALEX. 



29 



VII. Muldjord med tufbiter, 20 cm. 



Dette profil er meget instruktivt, idet det viser os de sidste smuldrende 

 rester av den utkilende bladtuf og Dryastuffen. 



Profil XVII. 



I. Blaa 1ère. 

 II. Rød 1ère. 

 III. Mosetufkompleks. 



A. 3 cm. gronlig, gruset stripe. 



B. 5 cm. hullet mosetuf, typisk. 



C. 5 — 7 cm. forvitret rodlighvit mosetuf; tildels gruset, hvit kalklere. 

 Brungron, gruset tuflere, 8 — 10 cm., med /)n'<7*7»/'stykker (ogsaa ////7/- 

 iiaalcr i disse) med mængder av Dryasrester, fragmenter av bjerk og asp 

 (sparsomt)^ snegler. Furunaalene var temmelig tynde og fine. 

 Her kom forst en 1er- rpncmxT 



IV. 



VI. 



VII. 



stripe, som nedtil var 

 sterkt rød og optil 

 blaalig, 3 — 5 cm. Der- 

 efter fulgte 30 cm. furutuf, 

 som i foregaaende profil, 

 med /iii'iirester (naaler, 

 korigler), en 5'(7//.v-rakle 

 o. a. 



Muldjord. 20 cm. med 

 ^/;///s-tuf. 



AV^ÆTNINQ 



Fie:. 8 



Skematisk tegning av en stratigrafisk in- 

 version. B = blaa 1ère. R = rod 1ère. 



Dette profil supplerer foregaaende paa en udmerket maate. Imidlertid 

 er lerstripen \l (under furutufi:ens nederste del) ganske gaadefuld. Vi har 

 her nemlig akkurat det omvendte av hvad vi finder paa bunden av tuf- 

 fen, nemlig rød 1ère og derefter blaa. Dette fænomen kan ikke forklares 

 paa anden maate end at bækken dengang furutuften skulde begynde at 

 dannes, maa ha gravet sig ned til de underste lerlag paa et sted hoiere 

 oppe i bakken (hvor kanske ogsaa mosetuften var vitret nedl. Den 

 har da selvfølgelig forst erode rt i den rode 1ère som ligger 

 øverst, og atter avsat denne længer nede, derefter i den underliggende 

 blaa og placert denne oppaa den røde længer nede i bakken. Dog S3-nes 

 baade dette erosionsfænomen og avsætningsfænomen at ha været ganske 

 lokalt (vi moter det atter i næste profil). — Denne stratigrafiske inver- 

 sion tyder paa ganske sterk vandforing i bækken i begyndelsen av furu- 

 tuftens tid (cfr. fig. 81. 



Dette profil er forovrig et ukilingsprofil av det under venstre serie 

 omtalte profil M, som var optat midt i groften. Fotografiet (fig. 9) med 

 forklaring viser dette. 



