46 



ROLF NOI<I)IIAf;i:N. 



M.-.\. Kl. 



sky/^nintc, f"K fl«^""'' masseoptrædcn forutsættcr med bestcmthct at der ikke 

 liar cksistcrt no^'-en tæt sammenhængende skog paa stedet, saaledes som 

 linder l)l;i(lliill( lis lid. Smii vi senere skal se, utdor J)r\'as ganske tydelig 

 ved Leine som en fol^c a\- ("iiniskfj.i^ens tillaj.;cnde tæthet i den efterfol- 

 gende lid. 



Efter all Inad \i \'el om ariens iilhredelse i skandinaviske fjeldtrakter 

 i nutiden, maa Drvns or/a/yc/a/a karakteriseres som utpræ-get xerofil 

 og kalkyndende (clV. A. Ci.kvk 1901 I. c, Scifrofter: Das Pflanzenleben 



Fig. 14. Dryadetum octopetalae paa kalkberg. Hesjehompan, Saltdalen i Nordland. 

 Juli 1920. Nordhagen fot. 



der Alpen 1908 p. 182). Som Blytt altid fremhævet i sine plantegeogra- 

 fiske arbeider, er den knyttet til løse, smuldrende skifre (særlig kalkholdige) 

 og kalkbergarter. Den elsker en varm og i Vegetationsperioden tør jord- 

 bund og optrær her associationsdannende. Svenske forskere adskiller ofte 

 en lavrik og en mosrik „ Dry as-hede " ; men dette skille er temmelig tvil- 

 somt og lar sig ikke altid gjennemfore i praksis, ialfald i visse strok av 

 den skandinaviske Qeldkjæde (ofr. Samuelsson 1916, hvor forholdene ved 

 Finse omtales; i naturparken ved Sylene har jeg konstatert det samme). 

 I det nordlige Norges kalk og dolomitstrok, f. eks. mellem Ranen og Suli- 

 tjelma, er Dryadeta octopetalae meget utbredt og synes her at være mere 

 ekstremt xerofile end sydpaa (ofr. ogsaa Fries 1913, Texgwall 1920 1. c). 

 Ved Leine har man hat det særs}'n, at et Dryadetum 

 optrær som under vegetation i en meget lysaapen skog 



