48 ROLF NOrU3HAGi:.\. M.-N. KI. 



paa ovcrflatcn. Alle iilkiliiii^sproüh tie i hoire sorie og i tvcrserien er 



i denne fnrl^indelse ogsaa meget vaidiluldc . I hi- viser Dryastuffen 

 sig at være ytterst forvitret eller mangler helt, samtidig 

 med at ogsaa den underliggende bl ad tuf er vitret ned til 

 ubetydelige rester. Isteden finder man brunlige eller olivenfarvete 

 lerstriper paa disse tufhorisonters plads i lagfnlgen. 



Dette faktum kan ikke forklares paa anden maate end ved den anta- 

 gelse, at under en periode forut for furutuftens dannelse og efter bladtuf- 

 fens tilblivelse, har kilden svundet saa sterkt ind at der over visse arealer 

 av tuffens overflate ingen avsætning har foregaat, men tvertimot en for- 

 vitring av den tidligere dannede kalktuf Utkilings pro filene og de 

 øvrige „fuldstændige" serier taler her et samstemmig sprog, 

 som ikke kan fortolkes paa mere end én maate. Om der 

 til en begyndelse blev avsat Dryastuf over hele tuffens omraade, vet vi 

 ikke med sikkerhet. Det er meget mulig at der f eks. i profil XX og XXI 

 i tverserien, hvor ingen Dryasrester er opbevaret, aldrig har været nogen 

 tufavsætning under denne periode, men kun forvitring. — Det karakteri- 

 stiske Dryastufstykke som blev fundet nedenfor kjoreveien (profil XXII), viser 

 at der ogsaa foregik kalkdannelse længer nede i bakken. Men alt i alt lar 

 grænsene for Dryastuft'ens oprindelige horisontale utbredelse sig ikke fast- 

 sætte med sikkerhet. 



Der er, som vi har set, antydning til en tredeling i Dryastufkomplekset. 

 Men det allerøverste lag er gjerne vitret ned, undertiden ogsaa det mid- 

 terste, halvsedimentære; dog er det ikke sikkert at dette har været avsat 

 overalt ^ 



Profil V i venstre serie og dets naboprofiler opviser enkelte træk av 

 speciel interesse. Her er nemlig det alleroverste lag i Dryaskomplekset 

 bedst opbevaret og ytterst eiendommelig. Man finder her en ca. 3 cm. 

 mægtig overordentlig fin og sprod horisont, som jeg ovenfor har betegnet 

 som „klidagtig", fordi den har en viss likhet med det saakaldte klidbrød 

 (som indeholder hveteklid). Den er meget porøs og aabenbarer ved noiere 

 eftersyn en utallighet av fine kanaler. Disse skriver sig fra meget tynde 

 furunaaler, saa tynde og korte at hvis man ikke saa det karakteristiske 

 halvmaaneformete tversnit og den typiske gruppering i naalepar, kunde man 

 staa tvilraadig overfor deres natur. Da furunaalene baade i furutuften og 

 i det underliggende lag var store, brede og kraftige, fik jeg den tanke, at 

 de ovennævnte fine avtryk maatte skrive sig fra sterkt opraatnede furu- 

 naaler, hvor grønvævet var forsvundet og kun den centrale karstrengagtige 

 del med omgivende skeder var tilbake. ' Ved undersøkeiser i furuskogen 

 ovenfor gaarden Veikle i Kvam, kunde jeg konstatere at denne tydning var 



' ØYEN skriver (1920 1. c. p. 253) at Dryastuffen er tredelt med et egte Dryaslag i midten 

 og et overgangslag nedad mot birketuflfen og et opad mot furutuften. Dette er, som- 



mine profiler viser, ikke ganske rigtig. 



