I92I.N0. g. KALKTUFSTL'DIER I GUDBRANDSDALEX. 59 



tufrester paa bækkens vestside og dens østside (niaalt tvers paa bækkens 

 længdeakse) 30 m. 



Efter tuftens opdagelse har adskillige personer besokt findestedet, og 

 efter ytringer som de har latt falde, s^'nes enkelte at ha dannet sig den 

 opfatning av forholdene, at „der er avsat litt tuf paa begge sider av 

 bækken". Imidlertid vil den folgende fremstilling vise at det her ikke er 

 tale om to eller flere selvstændige tufavsætninger, men om restene 

 av én, stor sammenhængende k a 1 k t u f, saaledes som O vex allerede 

 fra forste stund av var klar over. Dog maa man selvsagt finde sig i at 

 der blir avkrævet én absolute, haandgripelige beviser naar man fremsætter 

 en saadan antagelse. I denne henseende er nedenstaaende profil av av- 

 gjorende betydning. 



Profil I paa bækkens ostside. 



O VEX anforer herfra et profil, som o\"er morænegruset i bunden viser 

 tre tufforende horisonter. I det overste lag fandtes et stykke med furu- 

 naaler, men „paa grund av et antal meterstore blokker stikkende op av 

 morænegruset, blir stillingen av serie 2 og enkelte lag av serie 4 tildels 

 noget dubios, idet de begge antar paa sine steder karakteren av koncentriske 

 kalktufkruster omkring blokkeoverflaten" (Øyex 1. c. p. 287). For Ovex og 

 Holme var dette profil meget avgjorende, idet de nemlig paa grundlag av 

 de i gruskeglen ved Tingvold (cfr. fig. 16) fundne lose tufstykker nødven- 

 digvis maatte trække den slutning, at baade et bladtufkompleks og et furu- 

 tufkompleks maatte eksistere in situ hoiere oppe i dalsiden. Bladtuffen fandt 

 de med engang, men av furutuften saaes bare det ene stykke som er om- 

 talt ovenfor. 



Den opgave som undertegnede stillet sig, var da for det forste at 

 grave op et stort og helt tydelig profil paa denne side av bækken, og 

 dernæst at lete efter mulige iurutufrester. Heldigvis var der like for min 

 ankomst til Oier opkastet en groft paa stedet for at faa konstatert om 

 tuften var saa betN-delig at den hadde nogen økonomisk betydning. Med 

 utgangspunkt i denne grøft fik jeg oparbeidet et meget vakkert profil, som 

 hadde folgende utseende: 



1. Grovt morænegrus med større og mindre blokker av kvartsit, 

 skifre etc. Midt i profilet laa 2 store avrundede blokker. Gruset var 

 brunt og gjennemgaaende sterkt oks y der t. 

 II. Bladtufkompleks, tilsammen 45 — 50 cm. 



A. Underst kom en 10 — 20 cm. sterkt jernholdig, rustbrun til choko- 

 ladefarvet tuf, som var tN'delig lagdelt og temmelig los og sprød. 

 Paa tuftens underflate masser av Hi/>pop/iacs-h\ader, ellers hjcrk- 

 og vSr/Z/A'-blader i mængde. 



B. Kaotisk, foldet og valket graagul bladtuf, 20 — 25 cm., med 

 mængder av hjcrkcbladcr, poros og lakunos og meget los. 



