1 92 1. No. g. 



KALKTLTSTUDIER I GUDBRAXDSDALEX. 



65 



hyppig kruster omkring morænegrusets blokkei*, og \iser derfor en meget 

 valket overflate. 



Naar man bryter tuften los og faar væltet stykkene om, saaledes at 

 undertlaten blir fri, blir man overrasket ved at Hnde avtryk av Hippop/iars- 

 blader hobet paa hinanden i store mængder. Jerntuffen viser os et 

 avtryk a \- bakkens o \- e r f 1 a t e \- e d t u f a v s æ t n i n g e n s begyn- 

 delse. Desuten sees blader av Brtiila odorafa og Saliccs, hvorav en del 

 vakre avtrvk vistnok tilhorer Salix pliylicifolia, men ogsaa andre arter 

 synes at \-ære repræsentert, f. eks. 6". capræa. Imidlertid er S<^7//.v-blader 

 overordentlig vanskelige at bestemme i fo35il tilstand. Talrike mellemformer 

 av h\-brid natur kjendetegner jo specielt denne siegt, som til og med s^p^- 



M 



L 4 ^. i # 



i- 3 t r 



Fig. 20. Tverprofil av Gillebutuifen. I = morænegrus. II = bladtiifkompleks med jerntuften 

 nederst. III = furutut". Høiden er overdrevet to ganger i forhold til horisontalutbredelsen. 



cialistene har vanskelig for at mestre. Det er indlysende at artsbestemmelsen 

 for de fossile Sali ces' vedkommende maa bli endda mere dubios, da 

 alle de saakaldte „habituelle" kjendetegn (farve, behaaring, \'oksemaate, bla- 

 denes konsistens etc.) er meget utvisket eller mangler. 



Jerntuftens underside har undertiden en hoist eiendommelig traadet 

 struktur, som minder svakt om mosetuf, men som muligens ogsaa kan 

 skyldes blaagronne alger. Nogen tydelig mosetufbænk saaledes som ved 

 Leine foreligger ikke; avsætningen har helt fra begyndelsenav sedimen- 

 tært præg paa de fleste steder, og turde være fysikalsk utfældt i stor ut- 

 strækning. 



Over Jerntuften folger oftest vekslende tuflag av vanlig graagul farve, 

 hyppig sterkt kaotiske, med lovblader fossilificert i alle mulige planer. 

 Mange blader viser sig at være forkalket i helt fri stilling, o: det oprinde- 

 lige blad er helt erstattet av kalk, som fuldstændig har antat bladets form, 

 nervatur og tanding. Visse partier a\- bladtuften maa derfor sandsynligvis 

 være dannet meget raskt, idet man \anskelig kan tænke sig en saadan for- 



Vid.-Selsk. Skrifter. I. M.-N. Kl. 1921. No. 9. 5 



