I92I. No. 9- KALKTUFSTUDIER I GUDBRANDSDALEX. 79 



u n d e r a \- d e I i n g C r, noget som \\ ikke f i n d e r a n t \- d e t engang 

 i Blytts no tiser. 



Furutuften har jeg allerede omtalt utforlig ovenfor. Jeg har ogsaa 

 gransket Blytts b 1 a d t u f m a t e r i a 1 e meget kritisk og omhyggelig, og det 

 viser sig at dette lar sig inddele i forskjellige grupper av haandst3-kker, 

 som utvilsonit horer sammen. 

 I. En hel del vakre stufter (15 — 20 stykker) bestaar av en mosetuf- 

 grundmasse, ofte meget grov, desuten med talrike lovbladavtrvk av- 



1^. 



t^^ 





-m. 





Fig. 25. Bladtufstykker fra Onset med valket overdate (Cyanofyce-tut l',2ll. 

 Blytts samling. B. Larssen fot. 



\"ek3lende hermed. Deres o ver fl atest r uk tu r er vtterst eiendom- 

 melig og viser en ytre, paafaldende glat og valket, fint lamellert sone, 

 som skyldes kalkutskillelse ved blaagronne alger (cyanofvcé-matter) 

 (fig. 25 1. Disse stykker er fremkommet ved opspaltning av en eneste 

 større blok, idet de lar sig sætte sammen som en mosaik. Denne blok 

 har ligget los i jorden ; overflaten er nemlig mork og forvitret. 

 15 storre og mindre stykker med tildels den samine mosetuf-bladtuf- 

 karakter, dog dehis mere kompakte, bærer visne paasittende recente 

 moser i den for\-itrede overflate ; de m a a a 1 1 s a a f a k t i s k ha 

 stukket op av jorden. Det er altsaa klart at enkelte av Blytts 

 bladtufblokker har ligget overst i jordlaget, tildels helt frit. 

 En mængde stykker er morkt chokoladefarvet i overllaten og har ligget 

 lose i muldjorden (cfr. mine egne fund, som omtales i det folgende. 



