ICSI. No. 9- KALKTUFSTL-DIER I GLDBRAXDSDALEX. 93 



fra dennes forste del, da det sammenhængende isdække forsvandt fra 

 visse omraader og gav plads for lokale bræer. Hans kart over isdækkets 

 utbredelse under denne tid er imidlertid meget lite overbevisende og staar 

 for Norges vedkommende i strid med hvad vi vet om isavsmeltningen i det 

 trondhjemske, hvor en lang række med morænetrin er beskrevet og delvis 

 sammenstillet med de østlandske stadier. At lokalglaciationen netop skal 

 svare til det tidspunkt, da bræene i det sydlige Norge stod ved raene', 

 er ogsaa i grunden bare et postulat. — De av ExouiST omtalte fænomener, 

 specielt fra Herjedalen — Jemtland, kan, saavidt jeg forstaar, ogsaa meget 

 godt tages til indtægt for Ovens lille atpaa-istid [Portlandia-iiivaact), som 

 han sammenstiller med Bühl-X'orstoss i Alperne og med amerikanernes 

 PostAVisconsinperiode. 



Jeg har med vilje omtalt Mytiliis- og Po/i/a//(/ia-nW3.aene ganske ind- 

 gaaende, fordi de sporsmaal som knytter sig til dem, er ganske centrale i 

 norsk kvartærgeologi. Saalænge der ikke opnaaes enighet paa dette punkt, 

 kommer man ikke av flekken. Man maa haabe paa at disse problemer i frem- 

 tiden blir underkastet en kritisk og indgaaende behandling og belyst fra for- 

 skjellige sider; ellers kan der jo ingen diskussion bli. Mange svenske geologer 

 negligerer desværre helt disse vigtige sporsmaal. Jeg for min del tror at 

 dette i forste række skyldes det forhold, at der i norsk litteratur ikke fore- 

 ligger nogen tilfredsstillende klar og koncis fremstilling a\- disse aktuelle 

 problemer. Polemiske og krigerske utfald mot anderledes tænkende torer 

 her aldrig til maalet, men kun en kritisk og saklig utredning. 



Saalænge situationen ligger saaledes an, er det vanskelig at faa istand 

 en overensstemmelse mellem de nyere svenske oversigter over isdækkets 

 avsmeltnine: osr de norske forhold-. 



Skal man gi en fremstilling av isavsmeltningen i selve Gudbrands- 

 dalen, vil denne i hoi grad axiiænge a\- den opfatning man har av Mytilus- 

 og Por/Iandia-nivaaene. Man finder den ene morænerække efter den anden 

 fra Lillehammer og helt op til Otta, hvilket utvetydig viser at bræene her 

 i den sidste avsmeltningstid har bevæget sig nedover dalen (NV — SØ), 

 og at deres utgangspunkt har været i nærheten av landets hoideakse {Rek- 

 STAD 1895, 1896 og 1898I. Isskillet har ligget ved grænsen 

 mellem Do vre og Sel herred. De kartografiske fremstillinger som 

 man finder i litteraturen, hvor en polseformet isrest placeres over S. Fron, 

 Ringebu eller Oier, er altsaa ikke rigtige. (Cfr. Oyexs undersokelser ved 

 Rosten 1899 1. c. p. 54 — 56 og Holmsexs stripekart 19 15 1. c. p. 22). Man 



' Disse er helt feilagtig indtegnet paa Enquists kart. 



2 Cfr. Øyen: Naturen 1916 p. 223 og Hoel i Geol. Foren. Förh. Stockholm 1916 p. 484. 



