I92I. No. Q. KALKTl'FSTUDIER I GUDBRAXDSDALEX. 97 



overlevet den sidste istid. A\' nyere datum er teorien om den i s tv i e 

 kystrand under den sidste istid, med overlevende haardfore arter (Han- 

 sen 1904, Wille 1905, Fries 1913, Tengwall 1913I. Denne teori kom- 

 bineres nu ofte med nunatak-teorien, som jo ikke er væsensforskj eilig fra 

 den forste (Fries 1913, Tengwall 1913I. 



Fund av arktiske planterester i det trondhjemske og langs Norges 

 vestlandskvst taler til gunst for denne opfatning, selv om de strengt tat 

 ikke beviser andet end at isranden her i vest og nordvest blev efterfulgt 

 av arktiske planter, saaledes som i Danmark og Syd-Sverige. 



Av stor teoretisk interesse er Ovens fund i det trondhjemske, specielt 

 naar disse stilles i relation til isens avsmeltning i disse strøk. I sit arbeide 

 om Trondhjemsfeltet (1915) paralelliserer Oyen den store „Ørlandsbanke" 

 ved mundingen a\- Trondhjemsfjorden med „Stagnations-trinnet" i Danmark 

 — med andre ord: vi skulde i O ri an ds ban ken ha grænsen for 

 den sidste istids (Mecklenburgian) brædække i denne del av 

 landet (ofr. Ussings kart). Denne opfatning, som er basert paa de eien- 

 dommelige faunistiske forhold som udmerker disse gamle avleiringer, der 

 stemmer med tilsvarende avsætninger i Danmark', medforer meget vigtige 

 konsekvenser; der aapner sig da muligheter for en isfri, om end 

 smal kystrand son denfor Trondhjemsfjorden, i al fa Id mulig- 

 heter for opragende fjeldpartier. 



Ved Ytterland fandt Oyen blader av Sa/ix polaris (1901), hvilket viser 

 at der paa Oiiandet eller i dets nærhet har været en arktisk vegetation. 

 Senere har Oven kunnet forfolge denne arktiske Hora eftersom den trak 

 sig længer indover det trondhjemske. Sommeren 1900 fandt han nemlig 

 Sa/ix polaris ved Nidaros og Reitgj erdet teglverk nær Trondhjem og i 

 1901 Sa/ix rcticti/ata og Dryas odopeta/a i 164,4 'i^- lioide ved Sandsæter- 

 volden nær HommeKik (Mytilus-ni\aaet. 1915 1. c. p. 291 1. I 1909 fandt 

 BjøRLVKKE Sa/ix rcticti/ata ved Reitgjerdet. 



Alle disse fund er fra en langt senere periode end Orlandsforekomsten 

 og maa ikke sammenstilles med denne, saaledes som Enquist har gjort paa 

 sit kart (191 8 1. c. p. 82)-. De interessante fund av arktiske planterester 

 som H. Smith i den nyeste tid har gjort i Jemtland-Herjedalens fjeldom- 

 raader (191 7 1. c., 1920 1. c.), og som utvilsomt er meget gamle, danner paa 

 en maate en fortsættelse østover av de ovenfor nævnte forekomster i Trond- 

 hjemsfeltets marine avleiringer. Dog maa man medgi at en sikker tid- 



' Cfr. Portlatidia arctica, Maconia Torelli, Macoiiia Lovcni, Biiccimiiii terrae novae, Siplio 

 virgatus og 5. Verkriitseui, Cylichna scalpta, L'tricitlns pcrtemiis, hoiarktiske br^'ozoer 

 etc. (ØYEN 19 15 1. c. p. 177). 



2 Her fremstilles alle norske fund av arktiske planterester tilsyneladende sans façon 

 som synkrone. Ja, raene trækkes helt op til Kristiania, vistnok fordi Salix 

 polaris er fundet i byens nærhet, og fordi disse findesteder helst „burde" ligge uten- 

 for raene! Man maa virkelig ha lov til at sporre hvad meningen er med alle disse 

 manipulationer? Naar man finder det umaken værd at indtegne findestedene paa et kart, 

 bør man ogsaa studere originaloplysningene og citere forfatteren. 

 Vid.-Selsk. Skr. L M.-N. Kl. 1921. No. 9. 7 



