igsi. No. 9. 



KALKTUf^STUDIER I GUDBRAXDSDALEX. 



sætte sig fast paa disse avblaaste skraaninger. Carcx scirpoidcn maa her 

 ha hat specielt gunstige betingelser for at kunne o\-erleve varmetiden og 

 dens utrvddelseskrig mot Ijeldplantene. 



Problemet Cairx scirpoidca og dens „overvintring" er vanskeligere at 

 lose end vistnok mange har tænkt sig. Dette gjælder i endda høiere grad 

 Saxifraga Aizooii. Denne art har efter Læstadius', Schlegel og Arnells 

 og i nyere tid overingenior Karlsons undersokelser et litet utbredelsesfelt 

 i det nordlige Norge nordost for Carcx scirpoidca, nemlig paa begge sider 

 av Balvandet syd for Sulitjelma. Sidste sommer kunde konservator Ove 

 Dahl og undertegnede konstatere at planten fremdeles findes paa Balvandets 

 østside (Læstadius' lokalitet 



„Balvandsryggen"), hvilket man I 



har betvilet, idet den flere 

 ganger har været eftersokt, 

 men med negativt resultat. 



Baade paa Rosnevarre i 

 nordvest for Balvand og paa 

 Balvandsry ggen (ved grænsen) 

 optrær Saxifraga Aizoon i 

 forholdsvis lave nivaaer. Fjel- 

 dene er ikke hoiere end 8 à 

 850 m., og planten overstiger 

 neppe 800 m. Disse to fjeld- 

 partier er paafaldende like. 

 De er jevne og glatskuret av 

 isen, som her er kommet fra 

 SØ (cfr. Rekstad og Holm- 

 SENS kart 191 7 1. c). Overalt 

 paa disse avrundede berg og 



jevne skraaninger finder man et tyndt b u n d m o r æ n e d æ k k e, saa tyndt at 

 det væsentlig bestaar av utstrodde blokker, som ofte ligger placert paa de be- 

 synderligste steder (cfr. billedene fra Rosnevarre og Bahandsryggen). Berg- 

 grunden bestaar begge steder av kalkholdig glimmerskifer og bærer gjennem- 

 gaaende en sparsom og aapen vegetation paa grund av manglende los- 

 materiale. Her vokser Saxifraga Aizooii ganske talrik paa flate berg eller 

 svake Ijeldskraaninger i smaa sprækker og fordypninger, ikke paa hvider 

 eller steile avsatser, som man gjerne tænker sig paa forhaand. Voksestedet 

 er i det hele tat meget karakteristisk og eiendommelig. 



Det er nu ganske klart, at da planten kun optrær her i relativt lave 

 nivaaer paa steder som har været isdækket lang tid uto\er i avsmeltnings- 

 tiden, kan den umulig ha overlevet den sidste istid paa dette 

 sted. Den synes at ha lette konkurrencevilkaar paa disse glatskurte 

 klipper, idet den xerofile vegetation her er meget aapen. Dette er kanske 

 en av aarsakene til at den holder sig netop her. Desuten kommer det 



Fig. 33. Balvandsryggen nær Kvebilokskaret. Isskuret 

 tjeld med erratiske blokker. Saxifraga Aisooii-colsiere 

 i forgrunden. Det kamel-lignende tjeld i bakgrunden er 

 Nord-Saulo. Utsigt mot nordost. Den lille top tilhoire 

 er i virkeligheten en lang hoideryg, som her sees i profil. 

 Ilte juli 1920. Nordhagen fot. 



