I04 KOI.K NOKDHAGF.N. M.-X. Kl. 



Laxa (iiidciilor dcii inorirncia-kkc som svarer til racn«), har de nok ogsaa 

 evnet at komme sig op til Krislianiatraklin. Og i anledning av Daniels- 

 SENS interessante fund a\- arktiske planterester ved Kristiansand (1908, 1910, 

 19T2 1. c), liggel- det siKihlende nai' at anta en spredning over Skagerak 

 tVa Jylland, f. eks. med vinlerstoiiiieni' lieno\er det tilfrosne hav (Warming 

 1904 p. 13 og 18). Man antar jo mi al der i postarktisk tid har ind\'andret 

 planter direkte fra ICngiand ' og Danmark til Norge IWii.le, Salmonsens 

 leksikon XIII p. 503 og 1915 p. loi), og at der i nutiden paagaar en ind- 

 \andring til Danmark i motsat retning (Wakmi.no 1904 p. 15-17). Saa- 

 danne spredningsmuligheter har seKfolgelig a 1 1 i d ' været tilstede og ikke 

 bare været begrænset til noget enkelt tidsrum. 



At Ijeldplanter fra sydost eller sydvest er vandret helt op til Kristiania, 

 fremgaar av Ov):xs fund av .SVeZ/.v polaris i Åker og Asker fra Portlandia- 

 nivaaets tid^. Nordmarken ved Kristiania har topper som nu gaar op til 

 over 700 m. o. h., og som var ca. 500 m. dengang havet stod ved den 

 marine grænse. Da isen forsvandt herfra efter Aker-stadiet og Romerik- 

 stadiet (ofr. ovenfor), har utvilsomt en arktisk vegetation hat gode be- 

 tingelser paa disse koUer og høidedrag. Oyens fund av Dryas octopetala 

 og Betiila iiaiia fra yngre avleiringer (som dog er vanskelige at tidfæste) 

 ved og i Kristiania by, viser at fjeldplantene ogsaa har holdt sig her en 

 stund utover i postarktisk tid (O yen 19 i 5 1. c. p. 35). 



Vi maa anta at den skandinaviske fjeldflora er blit rekrutert ogsaa fra 

 syd, og det er forelobig meget vanskelig at avgjore om enkelte arter har 

 været interglaciale overvintrere, eller om de er sydlige indvandrere. V^ort 

 kjendskap til den vegetations beskaftenhet som fra S3^d fulgte efter det av- 

 smeltende isdække opover mot det centrale Norge, er imidlertid uhyre 

 mangelfuldt. De fleste er vel nu tilbøielige til at anta at den var mere 

 blandet arktisk-subarktisk end egentlig arktisk, og at vi i Norge kun har 

 hat en egte „Dry as-tid" i de deler av landet som allerførst blev isfrie (det 

 trondhjemske, vestlandets tjordegne med tilstotende tjeldtrakter, kystranden 

 nordover), og at de lavere landsdeler i syd og ost som blev blotlagt senere, 

 og som laa aapne for den sydlige indvandringsstrom, ikke har hat nogen 

 veritabel Dryastid av hoiarktisk præg. Her har ogsaa store strækninger 

 ligget under hav i det kritiske tidsrum. 



Imidlertid er der her en mulighet som ikke bor oversees, og som 

 Oyen har fæstet opmerksomheten ved. Hvis vi nemlig i Norge har hat 

 en saadan senglacial klimatoscillation som Allerodperioden i Danmark [My- 

 //7//s-nivaaet) og betydelige deler av landet under denne tid var isfrie, maa 

 dette ha været en gylden tidsalder for fjeld vegetationen (Oyex 1915 1. c. 

 p. 296), som dog atter i betydelig grad maatte bli decimert, ialfald i visse 



• Norman (1855) er vistnok den forste som har fremsat denne mening. 



2 ØYEN 1907 B. 



