I08 KOI,F NORDMAGEN. M.-N. Kl. 



UjoKiAKKi: IQ13, Bkix.ckk 1Q14). Saa iiuj^ct er ialfald sikkrrt, at hvad 

 <!<■ iii.iiiiic ;i\ Iciriiit^cT aiit;aar, saa kan vi i Norge meget vel karakterisere 

 avsnittct iiullciii den marine grænse og Tapes-nivaaet, saavel faunistisk 

 som klimatologisk. Men da kjendskapet til torvm^'renes præboreale lag er 

 mangclluldt, er det al grund til at \ ære forsigtig og ikke generalisere 

 ovennævnte resultater uten \ idere. k'renitiden faar avgjore om vi ogsaa i 

 præborcal tid har hat pciioder synkrone for hele Skandinavien. 



De a\Ieiiingcr som er yngre end Tapes-nivaaet, er ogsaa meget inter- 

 essante baade i Kristiania- og 'IVondlijemsfeltet. i)\KS har her indført be- 

 tegnelsen „Trivia-iiivaact efter et „faunistisk kompleks" [Trivia europæa, 

 Lima loscoinbi og Cniiiiliis uiillrgraims], som udmerker skjælbankene i et 

 nivaa lavere end Tapes-nivaaet. Av faunaens utpræget sydlige og varme- 

 kjære karakter, den manglende akkumulation etc. udeder Øyex at Trivia- 

 nivaact betegner den aller v a r m este og aller tørreste del av den 

 postglaciale varmetid. Dette gjælder tildels ogsaa første del av det 

 efterfolgende nivaa, som Oven kalder Osfræa-iiivaart, som falder i et ældre 

 og et yngre avsnit. Skillet mellem disse avsnit ligger ved en havstand 

 av ca. II m., og Ostræa-nivaaets yngste avdeling synes at ha været 

 relativt fugtigere og noget k joligere end det ældre avsnit mellem 1 1 m. 

 og 22 m. o. h.'. 



Nu skulde man tro at Oyen vilde paralellisere sit Trivia-nivaa og 

 forste del av Ostræa-nivaaet med Blytts „subboreale" periode, som jo 

 karakteriseres som \'arm og tor, og den anden del av Ostræa-nivaaet med 

 den „subatlantiske periode". Imidlertid har Blytt i den korrelationsover- 

 sigt som han utarbeidet, sat grænsen mellem disse to perioder ved en 

 havstand 9,4 m. — 13 m. 



subboreal 15,7 — 13 m. o. h. 

 subatlantisk 9,4 — o m. o. h. 

 (Blytt 1882 1. c. p. 8, 9, 12 — 13 og 1892 p. 44 — 45). 



Og til trods for at Oyens nivaaer hvad strandlinjens beliggenhet angaar, 

 ellers stemmer meget daarlig med Blytts (paa et mangelfuldt materiale 

 baserte) beregninger ^, lar han her Blytts angivelser gjøre utslaget og 

 paralelliserer kun Ostræa-nivaaets f r s t e del med Blytts subboreale 

 og det samme nivaas senere del (under 11 m.) med Blytts subatlantiske 

 periode. Paa denne maate blir Tri\'ia-nivaaet staaende igjen uten relation 

 til nogen av Blytts perioder, til trods for at det er mere markert konti- 

 nentalt og varmt end Ostræa-nivaaets første del. Trivia-nivaaets strandlinje 

 gaar nemlig helt op til 47 m. o. h. 



Følgen av det hele blir da den, at Oven blir nodt til at indfore to 

 nye betegnelser: „neoboreal" for Trivia-nivaaet og „neoatlantisk" (= sub- 



' Ostræa-nivaaets ældre avsnit skal dog; ifolge Øyen være en smule mere maritimt be- 

 tonet end Trivia-nivaaet. 

 2 Cfr. ØVEN 1915 1. c. p. 99. 



