I92I. Xo. 9- KALKTUFSTL'DIER I GUDBRAXDSDALEX. 121 



delse paa findestedet, utvilsomt som en følge a\- gunstigere klimatiske for- 

 hold (høiere sommertemperaturi, og fordi den subalpine løvskogs magt nu 

 er brutt. Ved Leine er vi videre i den heldige situation, at vi kan kon- 

 statere hvorledes furuen utvider sig jevnt og sikkert og til slut bringer 

 Dryas og de andre t^eldplanter til undergang paa grund av den tiltagende 

 besk3-gning li senboreal tid). 



Det samme har utvilsomt været tilfældet ved Gillebu, hvor Hippoplincs 

 møter samme skjæbne. Imidlertid fortæller den jordstripe som her ækviva- 

 lerer Dryastuften, intet om periodens plantevekst. 



Blvtt betragtet Dryasmatten ved Leine som et lokalfænomen, beroende 

 paa lokalitetens store høide over havet (1. c. p. 1 1 ). Og mine undersøkeiser 

 har vist at vi ikke noget andet sted i Gudbrandsdalen har antydning til 

 nogen Dryastuf Derimot finder vi stratigrafisk og genetisk likeværdige 

 horisonter i form av jordstriper eller diskordanser. Dr3-astuffen ved Leine 

 er imidlertid betydningsfuld i flere henseender. Jeg har tidligere nævnt 

 at lerbakkene i boreal tid maa ha frembudt et enestaaende syn. Specielt 

 er denne masseoptræden av Drvas interessant, naar man tar i betragtning 

 at planten i nutiden hverken findes i lerbakkene eller paa skiferklippene 

 høiere oppe, eller i skraaningen under Tunsbergfjeldet. 



Paa den anden side er det utænkelig at Drvas, dengang den vokste 

 paa tuffindestedet, ikke ogsaa fandtes paa skiferklippene. Disse h a r i 

 boreal tid sikkert været dækket av en Dr y as matte. Følgende 

 plantearter, som allesammen vokser paa klippene i nutiden (cfr. fortegnelsen 

 i den specielle del p. 1 1 1, indgaar i Dryadeta octopetalae som jeg har studert 

 baade ved Finse og paa Svlene: 



A)it('iiiiari(i alp'nia Gcntiaiia tcuclla 



Astragalus alpiiiiis Jinicns trifidiis 



Caj'i'x capillaris Poa alpina 



Carcx sparsißora Poa cæsia 



Ccrastiiiiii alpiiiiim Pariiassia palustris 



Cetraria nivalis Polygonum viviparuni 



Draba hirta Potent ilia verna 



Draha iiwana Sclaginella spinulosa 



Gentiana nivalis J^'ronica saxatilis 



Flere av disse er til og med typiske indikatorer paa denslags los, smuldrende 

 skiferbund som Dryas netop ynder. Antageligvis er flere av disse arter at 

 betragte som association s -relikter fra den tid da Dryadeta i boreal 

 tid dækket skraaningene. I motsætning til Dryas selv har de klart sig 

 under varmetiden med dens hævning og ekspansion av furuskogen i disse 

 trakter. Dog er det mulig, at enkelte arters forekomst i dette nivaa ogsaa 

 skyldes senere nedvandring, i tiden efter det klimatomslag som gjorde ende 

 paa varmetiden og rykket skøgen nedover igjen. En ting er ialfald sikker: 

 Drvas selv dode her ut under furuskosrens forste tid og har endda ikke 



