ROLF NORUHAfiFCN. M.-N. Kl, 



(oiiii.iadd ;it spi'c si^ jiaany til disse skiferbakker eller længer ned- 

 over lien. 



Naar siliialioncn tor Leines \edkr)inniende faktisk var den, at Dryas, 

 Salix rcliciildhi etc i hnreal tid liadde en meget større utbredelse end 1 

 nutiden, iiiaa man lia li>\ til at generalisere dette fænomen ogsaa for andre 

 hoiereliggende strækninger i dalen. Den boréale tid synes at ha 

 været gunstigere for f J el d pi an ten e end nutiden; antagelig- 

 \is 11 a 1- regio alpina dengang været større end den nu- 

 værende. y\lting tyder paa at isen under denne tid var avsmeltet 

 omtrent til sin nu\-ærende lokale utbredelse i norsk hoifjeld, og fjeldfloraen 

 synes i denne tid for skoggrænsen begyndte at bevæge sig opad, at ha 

 hat glimrende betingelser. Dryastuffen \ed Leine kan ikke tolkes paa nogen 

 anden maate. At furuen her kommer til sammen med Dryas, viser at vi 

 her saa at si befinder os i den undre grænse for fjeldplantenes domæne. 

 Ned til Ciillebu og Nedre Dal har de ikke evnet at komme. 



Spørsmaalet om „regio subalpinas" og „regio alpinas" tidligere ut- 

 s trækning under de postarktiske perioder sammenlignet med nutidsforhol- 

 dene, er blit mere og mere aktuelt i de senere aar. Da furuen som bekjendt 

 under varmetiden (specielt under optimum) gik 150 — 300 m. hoiere tilfjelds 

 end nu, antok man oprindelig at ogsaa bj er kens ovre grænser var for- 

 skjovet opad i tilsvarende grad, til trods for at de palæontologiske fakta 

 ingenlunde kunde siges at bevise at saa hadde været tilfældet. Fund av 

 fossile bjerkerester ovenfor grænsen for fossil furu er nemlig meget sjeldne 

 (Birger 1908, Smith 191 i. Fries 1913, Smith 1920), og hele spørsmaalet er 

 saagodtsom ikke utredet (cfr. Tengwall 1920 1. c. p. 285). Desuten hviler den 

 tankegang som ligger til grund for denne analogi-anskuelse, paa et postulat, 

 nemlig at bjerkens og furuens avhængighet av sommertemperaturen ikke 

 er væsensforskjellig, kun kvantitati\-t forskjellig (furuen synes at kræve 

 betydelig hoiere sommertemperatur end bjerken). 



Imidlertid er svenske botanikere ved sine nyere undersøkeiser kommet 

 til det resultat, at skoggrænseproblemet er vanskeligere at løse end man 

 oprindelig tænkte sig (Fries 1913, 1918, Tengwall 1920, Smith 1920 1. c.I. 

 Det ser nemlig ut som om ikke alene sommertemperaturen for bjerkens 

 vedkommende bør være over et visst minimum; bjerken synes desuten at 

 kræve en Vegetationsperiode av en viss længde, som ikke maa 

 avknappes (o: bjerken kræver for at kunne leve en minimumstid i hvilken 

 den kan utfore alle sine normale livsfunktioner, hvilket selvfølgelig forut- 

 sætter at ogsaa temperaturen den hele tid befinder sig over et visst lav- 

 maal). Man har nu \idere tænkt sig, at kanske varmetidens klima (ialfald 

 under optimum) \ar av den natur at vistnok den gjennemsnitlige sommer- 

 temperatur har været hoiere end nu, men selve Vegetationsperioden (tiden 

 mellem lovspræt og lovfald) behover ikke at ha faat en tilsvarende for- 

 længelse, med andre ord: furugrænsen kan ha bevæget sig opad 150 — 

 300 m. hoiere end i nutiden (hvilket er konstatert), men vi har ingen ret 



