I30 



ROLF NORDMAOEN. 



M.-X. Kl. 



R. I'KiDi/ (l)^l<l^(. 1900 1. c). „juiil<<r.s(lal.sura" er cn storslagen kanjon- 

 dannclse, noget over en li.iK mil lang, hvis nordside falder av mot elven 

 i lodrette stup, som naar op til 500 m. o. h. Under disse findes der væl- 

 dige urdannelser, som paa en række steder antar formen av imponerende, 

 instabile rasmarker, hvor der vaar og høst gaar svære skred ut i elven. Paa 

 disse steder, som befolkningen kalder „flaug" (fig. 37), mangler vegetationen 

 oftest helt, og de alternerer med mere stabile urpartier, hvor det kalkrike 

 jordsmon og den heldige eksposition fremkalder en frodig og meget inter- 



Fig. 38. Hippophii'es paa en hylde i Junksrsdalsuren. Utsigt mot vest. Arctostaphylos 

 uva iirsi \ forgrunden. 5te juli 1920. Nordhagen tot. 



essant plantevekst. Bjerk (baade Bctiila odorata og verrucosa), iuru, heg, 

 graaor [Aluns iiicana), rogn, selje o. ti. optrær skogdannende, og i bunden 

 findes en lang række græs og urter, hvoriblandt mange sydlige relikter, 

 som har gjort denne lokalitet beromt (Andersson og Birger 1912 p. 120). 

 Hippophacs derimot optrær i ganske stort indi\idantal netop paa et av de 

 midtre flaug oppe i en svær rasmark, h\or andre trær og busker ikke kan 

 trives. Voksestedet er for saavidt aldeles topisk: det er de lette kon- 

 kurrence v i 1 k a a r som b e \- i r k e r at planten her kan hævde sig. 

 Selv formaar den trods det instabile substrat at holde sig, takket være 

 den Sterke vegetative formering som udmerker arten (rik skuddannelse paa 

 røttene). Desuten findes Hippophacs ogsaa i en ganske liten koloni noget 

 længer vest i uren paa en hylde alleroverst under selve den lodrette berg- 

 væg, paa et næsten ubestigelig sted (fig. 38). Nedenunder strækker der sig 



