1921. No.9- 



KALKTCFSTUDIER I GUDBRANDSDALEX. 



13^ 



en flere hundrede meter lang rasmark, kanske den iarlit^ste i hele uren. 

 Den danner her et litet krat paa en 45 ^ skraanende hylde i 4 — 500 m. 

 høide. Sammen med den findes et par buskformede individer av Betiila 

 odorata, desuten Dryas octopetala, Salix reticulata, Arctostapliylos uva itrsi 

 (se billedet), Riibiis saxatilis og Canipaiiiila rotimdifolia , men intet sammen- 

 hængende dække. I juli 1920 var den her aldeles steril og ca. 0,5 m. hoi. 



Sammen med konservator Ove Dahl foretok jeg ogsaa samme sommer en 

 ekskursion til den saakaldte Jordbrudal i Salten \-est for Russaanes, hvor Russ- 

 aaen over en længere strækning 

 har underjordisk lop (kalksten). 

 W besteg da det merkelige 

 tempelformige „Kvitberget" (tig. 

 39), som paa sin sydside har 

 svære urdannelser av nedraset 

 forvitringsmateriale. Paa denne 

 ytterst gunstige lokalitet meter 

 man tildels de samme arter 

 som i Junkersdalsuren [Cypri- 

 pcdiuni, Epipactis, Braya gla- 

 bella etc.), og det lykkedes mig 

 ogsaa at opdage et litet bestand 

 av Hippophacs øverst i den stor- 

 stenete ur like ovenfor skog- 

 grænsen (i 600 meters høide). 

 Den var her ikke mere end 

 0,3 m. hoi og steril. 



Hippophaës maa utvilsomt 

 tolkes som relikt paa disse 

 forekomster (cfr. nedenfor). 

 Specielt i Junkersdalsuren er 



skredene saa at si fast institution, som ikke viser tegn til ophor, og baade 

 konkurrenceforholdene, den kalkrike bund ' og ekspositionen er her gunstig 

 for planten og letter dens kamp for tilværelsen. Paa Kvitberget forer den 

 en mere hensyknende tilværelse. 



X'oksestedene paa Helgelandskysten er utelukkende kalkforekomster 

 nær stranden, hvor vegetationen oftest er noget aapen, men artsrik. Den 

 vokser fleresteds sammen med Dryas og andre fjeldplanter, som her op- 

 trær i havets nivaa paa kalk og dolomit (cfr. Ove Dahl op. cit.). 



Forekomstene i Trøndelagen stemmer gjennemgaaende med danske og 

 svenske lokaliteter. Interessant er findestedet Hosen i Stoksund, hvor Hoff- 

 stad fandt Hippophaës paa flyvesand saaledes som i Danmark. „Her 

 dannede H. et krat af omkring 0,5 (op til i) meters høide med aapne mellem- 



Fig. 39. Kvitberget i Salten. //;y>/>o/)/(rtis--lokaliteten 



længst tilvenstre, overst i uren. 7de juli 1920. 



Nordhagen fot. 



1 Om plantens forkjærlighet for kalk cfr. Pai.mgrf.n 1. c. 



