■yÔ IIA 1,1- DAN liK^N. M.-N. Kl. 



.iHmilctsundersokelscr tilfiilfle godtf^^^jor at stor legemshoidc har sterk affinitet 

 til ;ill<' de her næ\iUc k;ir;il<t(Ttræk, fr det ogsaa sandsynlig at denne linje 

 med cl ( ndiiii stone iii.itcriali' tydelig \'ilde ende i stor legemshøide). 



Der er |).ia (Iciiiic tabel 46 andi'c hastardtyjxr, mcp ingen samler nær 

 til saa mange individer som denne. 25 av dem ender ogsaa blindt, 3: uten 

 en eneste repi-æsentant. Og av disse 46 er der heller ingen som markerer 

 sig ved sarlig iiiaiigc indi\i(lir. l)(t s<r ut som dolichocephalene kun 

 evner at samle individer paa denne ene linje. 



Paa tabel 45 har jeg samlet alle mesocephalene. Den linje som her 

 samlei" de fleste individer, er nøiagtig den samme: mesocephali — lepto- 

 prosopi leptoihini lyse eine — lyst haar — stor legemshøide. Der 



er blot den fbrskjel, at linjene er kraftigere tegnet blandt dolichocephalene 

 end blandt mesocephalene. Dette fremgaar ogsaa av de i parentes anførte 

 affinitetstal. 



Da dette blandt dolichocephalene var den eneste linje som var markert 

 og kontinuerlig, er der heller ingen grund til at tro at dolichocephalene 

 inden denne befolkning repræsenterer nogen særskilt type. Forskjellen paa 

 dolichocephalene og mesocephalene er kun den, at dolichocephalene repræ- 

 senterer cu renere linje; de er — -avvikere inden den store dolicho-meso- 

 cephale gruppe. Da der ikke inden vor befolkning findes nogen ultra- 

 dolichocephal gruppe, som kan utviske det av naturen selv istandbragte 

 utyalg, vil de nødvendigvis holde sig mere typerene end mesocephalene. 



Der synes derfor heller ikke at være nogen anden grund til ved 

 raceologiske undersøkeiser inden denne befolkning at holde dem utskilt 

 fra mesocephalene end den, at man derved lettere kan faa tak i de for den 

 fælles dolicho-mesocephale gruppe karakteristiske træk, som ganske utvilsomt 

 synes at være : leptoprosopi — leptorhini — lyse oine — lyst haar — 

 stor legemshøide. 



Hvorledes forholder nu de mesoprosope mesocephaler sig? De for- 

 holder sig stort set ganske paa samme maate som de mesoprosope dolicho- 

 cephaler. I alt er 31 ^,0 av mesocephalene mesoprosope. Blandt dolicho- 

 cephalene findes 27 ^/0 mesoprosope. 



Blandt mesoprosopene er der igjen flere leptorhiner end mesorhiner, 

 flere lysøiede end mørkøiede, flere lyshaarede end mørkhaarede, flere hole 

 end lave. Linjene er her fælles for dolichocephaler og mesocephaler, og de 

 er fælles for leptoprosoper og mesoprosoper. Det er med andre ord ikke 

 mulig at øine nogen særskilt mesoprosop gruppe. Mesoprosopene er kun 

 at betragte som -|- -avvikere av den store leptoprosope gruppe. Hoved- 

 massen av mesoprosopene har karaktertræk fælles med leptoprosopene, og 

 det skal vi senere se vedvarer selv naar vi kommer over i brachycephalenes 

 og hyperbrachycephalenes hovedgrupper. 



Jeg mener saaledes, at denne tabel taler tor at den store dolicho- 

 mesocephale gruppe har som karaktertræk: leptomesoprosopi, leptorhini, 

 lyse øine, lyst haar og stor legemshøide. Naar vi derefter gaar over til 



