78 HAI. I DAN MKYN. M.-N. Kl. 



at se paa de iiicsfx ( phah i uryprosoper, meter os straks d nyt billede. 

 Her er ingen sluttede linj« 1 ; nffinitetstallepe er gjennemgaaende under i. 

 Der er ingen l)if)lf)gisl< .sainiin nlia ng inellrni luesocephali og euryprosopi ; 

 endnu niindi'e saiiimenliæng er dcy iimIIcih ei]r\'prosr)pi og leptorhini. Av 

 eurypi'osopene er saaledes kun 40 " leptoihjtier, medens der var 77^/0 

 leptorhine leptoprosoper. 



Der er med andre ord ogsaa inden mesocephalenes store gruppe /euii 

 (il linje som er biologisk fastbygget; det er den ovenfor nævnte. 



\\ de i alt q6 kombinationer som findes opfort paa disse 2 tabeller, 

 blii- (V:v kun ni, sdin markerer sig ved det store antal individer den samler 

 om sig. \'i gjenkjender straks alle disse træk som karakteristiske for den 

 nordiske race. Jeg vil i det følgende benævne denne type homo nordicus. 

 Der findes 32 hoie og 23 lave individer av denne t\'pe. Da grænsen 

 mellem hoie og lave i dette tilfælde er sat til r7o cm., og da den nordiske 

 races gjennemsnitshøide kun ligger lite over denne grænse, sier det sig' 

 selv at de lave individer i dette tilfælde hovedsagelig er -r^-avvikere for 

 legemshoidens vedkommende. 



Der blir saaledes i alt 85 individer 12,8^0 av samdige undersøkte 



som samtidig er bærere av disse 6 for den nordiske race karakteristiske træk. 



Jeg gaar derefter over til den store brachycephale gruppe, hvis for- 

 greninger findes opført paa tabel 46. Det falder her straks i oinene at 

 leptoprosopi og brachycephali gaar daarlig sammen. Brachycephalene har 

 jo utvilsomt gammel hjemstavnsret her i f\iket. De har ogsaa utvilsomt 

 gjennem aarhundreder krydset sig med den norske leptoprosope befolkning. 

 Men der er blit langt færre leptoprosope brachycephaler end det skulde 

 blit efter den forholdsvise mængde av begge tN'per, hvis kun det mate- 

 matiske mængdeforhold av disse træk gjorde sig gjældende. 



Vi tør derfor med tryghet gaa ut fra at der hersker et biologisk mot- 

 sætningsforhold juellcni leptoprosopi og brachyccphnli. 



Omvendt er der aabenbart en stor biologisk samhorighet mellem brachy- 

 cephali og meso-euryprosopi (affinitetstal henholdsvis 1,13 og 1,12). 



Følger jeg nu linjene videre fremover, saa viser det sig at der er en 

 smwnenhængende biologisk velbegrundet række: brachycephali — niesoeury- 

 prosopi — mesorhini — niorke aine — morkt haar — Uten legemsbygning. 



Brachymesoprosopene maa utvilsomt kun betragtes som -^-avvikere 

 av selve hovedgruppen. Der er paa alle punkter fuld overensstemmelse 

 mellem disse linjer. 



De træk, som her findes forbundne ved tal som tyder paa biologisk 

 samhorighet, gjenkjender vi som de for den alpine race karakteristiske træk. 

 Jeg benævner i det folgende den type som homo alpinus. Der er i alt 

 10 av denne type, 3- 1,5^0 av samtlige undersøkte, som er indehavere av 

 alle de her nævnte 6 for den alpine race karakteristiske træk. 



Paa tabel 47 har jeg opført hyperbrachycephalene med deres for- 

 greninger. Nederst paa denne tabel finder man en ved høie affinitetstal 



