84 HAU DAN liKYN. M.-.\. Kl. 



ikke bare hero pa.'i at den {loliclio-niesocephale l)lok < i- litt større. Utreg- 

 ningen er lier for l)ei;j^( t\|)i r-. \ cflkruniiu iid' Coretat i procent av hver 

 enkelt types anlal inden d( n miiIcm ndi Ix lolkiiing. Det er da tydelig at 

 den brachycc plialc blok liar laal en ganske anden voldsom nicfifart, er blit 

 ganske anderledes sondersplittet end den dolichocéphale blok. 



Det har sin naturlige og let forklarlige aarsak. Der kan \el ikke være 

 nogen t\il 0111 at det nordiske element ind( n vor befolkning fra fyrste stund 

 har folt sig som det herskende, det overlegne element. Ogsaa nu vil det 

 av den „norske" befolkning ansees næsten som en ned\'ærdigelse at indgaa 

 egteskap med til iks. en lap. 



Hvor saadanne forbindelser kommer istand, \ il repræsentanten for den 

 nordiske parts vedkommende utvilsomt vært hentet fra samfundets aller 

 dypeste lag. De heiere stillede klasser inden den nordiske race vil sikkerlig 

 anse sig for god til saadan forbindelse. Men saa at si draapexis har det 

 fremmede element flytt over i det nordiske. Først naar dette er skedd 

 gjennem generationer og den fremmede indblanding er begx'ndt at gaa i 

 glemmeboken, ialfald er blit mindre synlig paa« grund av opblanding med 

 det norske element, forst da har det fremmede element ogsaa kunnet trænge 

 ind i den nordiske races høiere stillede klasser. 



Derfor er den alpine blok blit saa sønderlemmet. Den kunde ikke paa 

 anden maate optages i vor befolkning. Det maatte ske derigjennem, at der 

 gjennem aarhundreder sagte og umerkelig flet litt norsk blod over i den 

 alpine blok. Først naar denne derved var blit passende fornorsket, kunde 

 den vinde almindelig anerkjendelse og bli likestillet med den norske 

 ved indgaaelse av egteskap. Derfor er det heller ikke saa rart at man 

 blandt samtlige undersokte finder saa meget som 15,2^0 ralativt rent 

 nordiske individer. 



Endelig fremgik det ogsaa av affinitetsundersokelsene, at der indgaar 

 i vor befolkning en type h\is træk var h^'perbrachycephali, euryprosopi, 

 mesorhini, lyse øine, lyst haar, liten legemshoide ; altsammen træk som vi 

 gjenkj ender som karakteristiske for lappene. ' 



Paa tabel 47 findes typens vel markerte kjede som løpenr. 185. I alt 

 fandtes 11 individer som indehavere av disse træk. Da der i alt kun fandtes 

 74 hyperbrachycephaler, vil det si at 15^0 av hyperbracliNxephalene har 

 beholdt det for denne type karakteristiske træk. 



Alle hensyn tat i betragtning vil det dog, som allerede for paapekt, 

 være mer korrekt at si at kombinationen nr. 191 er den nu forefindende 

 levning av lappenes urtype. Av denne type fandtes kun 5 individer, hvilket 

 svarer til 6,8 ^/o av samdige hyperbrachycephaler. Hvad som her er det 

 rigtige kan man neppe bringe paa det rene uten gjennem arvelighetsunder- 

 søkelser. 



Det er jo mulig, at lappene saa længe har krydset sig med den blonde 

 race at der nu har dannet sig en ny blond hyperbrachNxephal genotj'pe, 

 en „Verschmelzungsgenotypus". Anderledes kan man vanskelig forklare 



