l6o IIAI.IDAN UKVN. M.-N. Kl. 



beregning» 11 stivne, naar de to cgcnskapcr wiiicicr iiavhængig av hvcr- 

 aiidif. là aHinitctstal som er stort, tyder altsaa i almindcligh(.-t paa biologisk 

 samiiK iiliaii.i;, medens et litet at'finitetstai taler mot l>iologisk sammenhæng. 

 Resultatet a\- disse iindersokelser findes paa labelh nc 38 til 43. 

 Av disse mulersokelser fremgaar iV)lgenfle: 



1. At der indgaar i vor befolkning en stor mesocephal blok, leptfj- 

 prosop, a\' stor legemshoidc, eiirymetop, med .stor jugofrontal inde.x, lepto- 

 rliin, bldiid a\- haar og l)laa()iet, 



2. samt en mindre blok, brachycephal, euryprosop, av liten legems- 

 hoide, mesometop, med liten jugofrontal index, mesorhin, sorthaaret og 

 briinoiet. Kndelig indgaar der ogsaa 



3. en endnu mindi-e, men hyperbrachycephal blok, sterkt eur\'pros- 

 opisk og a\' endnu mindre legemshoide end foregaaende gruppe, hoigradig 

 stenometop, chamærhin, brunhaaret og med lysere brune oine end fore- 

 gaaende gruppe, samt med plica marginalis. 



4. Ved affinitetsundersokelse av lappene findes der ogsaa at irdgaa i 

 dem de samme 3 raceelementer. Lappene er derfor ingenlunde renracede. 

 De er i hoi grad præget av at være bastarder. 



IX. Befolkningens mosaikbillede ved kombination av de enkelte 



træk. Jeg skal her gi en h-emstilling a\- Inni-jedes de 6 \igtigste træk er 

 kombinert, og jeg maa da indskrænke mig til det mindst mulige antal typer 

 for hvert træk. Naar Jeg regner med 4 hodetyper, 3 ansigtstyper, 2 næse- 

 typer, 2 øientyper, 2 haartyper og 2 hoidetyper, faar jeg i alt 192 mulige 

 kombinationer. Av disse 192 tænkelige kombinationer blir dog en hel del 

 ganske ubesat eller saa tyndt besat at man med én gang kan sætte dem 

 ut av betragtning. Til gjengjæld samler andre linjer saa mange individer 

 at man tydelig kan utpeke dem, og disse „linjer" gir saa at si befolkningen 

 sit præg. For dolichocephalenes vedkommende er den mest markerte linje : 

 dolichoccplmli - Irpfoprosopi — Icptorliiiii — lyse oine — lyst haar (tab. 44I. 

 Mesocephali folger noiagtig den samme linje, nemlig: iiicsoccphali — 

 Icpfoprosopi — Icpforhiiii — lyse oine ~ lyst liaai-, og man kan her med 

 storre sikkerhet tilfoie at linjen ender i stor lei^eiiishoide. Da denne linje 

 inden dolichocephalenes gruppe er den eneste som er markert og kontinuerlig, 

 og som samtidig har hoie affinitetstal, er det heller ingen grund til at tro 

 at dolichocephalene inden denne befolkning repræsenterer nogen særskilt 

 type. Dolichocephalene utgjor bare en renere linje, de er -r--avvikere inden 

 den store dolicho-mesocephale gruppe. Heller ikke er det inden disse to 

 grupper mulig at oine nogen forskjel paa leptoprosoper og mesoprosoper. 

 Leptoprosopene er kun at betragte som -^-avvikere av den store lepto- 

 mesoprosope gruppe. Jeg mener saaledes, at disse tabeller taler for at der 

 i vor befolkning indgaar 01 stor dolichomesocephal gruppe med følgende 

 træk : leptomesoprosopi — leptorhini — lyse øine — lyst haar — stor 

 legemshoide. Denne type benævner jeg i det folgende honio nordicns. 



