1921. No. 20. TROMS FYLKES ANTROPOLOGI. 1 63 



9. En brachvcephal, eurvprosopisk, lysoiet, 9,5*^/0, Iwiiio alpiiuts lividiis. 

 ID. En hyperbrachycephal, leptomesoprosopisk, lysoiet, 4,5*^0, homo lap- 

 poiiiciis var. iiordicits. 



11. En hyperbrach3xephal, leptomesoprosopisk, brunoiet, 1,1 ^ 0, /loiiio /<ip- 

 ponicus var. alpiniis. 



12. En hyperbrachycephal, eurvprosopisk, lysoiet, 3,6 ^ 0, /lOJiio /appoiiiciis. 

 XL Jeg har i de foregaaende avsnit gjort rede for utbredelsen av de 



væsentligste antropologiske karaktertræk inden den nulevende befolkning. 

 Den senere tids arvelighetsforskning har bragt paa det rene at flere av 

 disse træk er overmaade stabile. De kan indgaa nye forbindelser, men de 

 blir ellers uforanderlige. Dette gjælder særlig index cephalicus, index facialis 

 og oienfarven. Professor E. Fischers og andre forskeres undersøkeiser 

 taler for at de nævnte træk ved krydsning feiger de Mendelske lover. Vor 

 kjendskap til de faktorer som fremkalder de her nævnte træk, er endnu 

 lik nul. Sandsynligheten taler dog for at der er særskilte faktorer for 

 hodets bredde og hodets længde, ansigtets høide og ansigtets bredde o. s.v. 

 I en undersøkelse som denne vil det imidlertid være mest praktisk at 

 betragte disse karaktertræk som arvelige enheter. 



Ved den taksinometriske undersøkelse kom jeg til det resultat, at den 

 her omhandlede befolkning er opstaat ved krydsning av 3 urtyper: en 

 nordisk, en alpin og en lappoid i forholdet 66 : 30 : 4. Disse tal kan natur- 

 ligvis ikke gjøre krav paa nogen matematisk noiagtighet. I avsnit X gjorde 

 jeg rede for utbredelsen av de nulevende bastarder. 



Hvorledes svarer nu denne fordeling av bastardene til det man vil 

 faa, om urtypene har krydset sig i det mængdeforhold som jeg har for- 

 utsat. Resultatet vil naturligvis avhænge av hvilke træk som er dominerende 

 og hvilke recessive. 



Om jeg tænker mig at to „rene" racer krydses, saa vil selvfølgelig i 

 Fj^-generationen alle recessive træk forsvinde saafremt de to blokker som 

 krydses, har nøiagtig samme størrelse. I F., -generationen vil de igjen komme 

 frem, men i mindre antal end før krNdsningen, medens de dominerende 

 træk har eket i tilsvarende grad. Ved den fortsatte krydsning (panmiksil 

 vil de procentforhold som fandtes i F.^-generationen, forbli uforandret. Om 

 den ene blok fra forste stund har været større end den anden, saa vil 

 selvfølgelig dette medføre at dennes karaktertræk forekommer i et større 

 procenttal i F.2 -generationen. Og dette vil ogsaa bli tilfældet i de senere 

 generationer. Vi har herigjennem et utmerket middel til at utdype vor 

 forstaaelse av et menneskesamfunds raceologiske oprindelse. 



Jeg har nu paa en række tabeller utregnet, hvorledes det vil gaa hvis 

 de 3 av mig forutsatte urtyper krydses panmiktisk. Paa tabel 55 findes 

 utregnet resultatet, hvis hyperbrachycephali dominerer over brachycephali 

 og dolichomesocephali, brachycephali over dolichomesocephali, euryprosopi 

 over leptomesoprosopi, brune oine over lyse öine. Resultatet er opført i 

 kolonne 10, og i kolonne 11 findes angit det av mig fundne antal av hver 



