15 



og Hjørnetænder ligeledes; alle syv Kindtænder findes endnu baade i Over- og Underkjæben. 

 idet p 1 ikke er forsvunden '^j; og iovrigt findes bos Adapis de fleste af de lave Egenskaber 

 samlede, der ellers kunne findes spredt bos Halvaber '^). 



Tomilherium fra tertiære Lag i Nord-Amerika synes at slutte sig yderst nær til 

 Adapis, menj^endes kun efter Underkjæber og enkelte Skelet-Hele; deu afviger fra Adapis 

 især ved, at ;; 4 har mistet mere af den oprindelige Bredform. 



Overfor Adapini staa Tarsiini, Slægterne Necrolemur, Anaplomorphus og Tarsius, 

 paa et linjere Trin; Tændernes Tal indskrænkes, og Ansigtet forkorles; Ojnene blive 

 usædvanlig store, sammentrykke Næsebulen og forme paa anden Maade deres Omgivelser; 

 'i'rommeliulen svulmer op. 



Den tertiære europæiske Necrolemur , der kun kjendes ('Iler Hovedskaller, er den, 

 der i de fleste Henseender staar lavest. Af de nedre Fortænder er der vel i det bojeste 

 kun en enkelt lille Vantrivning tilbage, mindre end bos Tarsius (de øvre Fortænder kjendes 

 ikke) , og af Forkindtænderne mangler som bos Tarsius p I , eller den er kun tilstede som 

 Vantrivning. Men de øvre bredformedc Kindtænder bave næslen ganske samme oprindelige 

 Form som hos Adapis^*); de ere ikke vanslægtede; de bave en næsten kvadratisk Krone, 

 i Tværsnit, med anselig bageste Hælspids og endnu med svage Spor af de tre yderste 

 Spidser. De nedre bredformede Kindtænder, især de to bageste, ere mindre lydelig fem- 

 spidsede end bos Adapis, idet den forreste indre Spids er svagere; p ^i bar mistet Bred- 

 formen. Øjet er vel stort og bar trykket Næsebulen ; men det har dog ikke særlig formet 

 Ojebulens Bund, og i Øjehnlens Væg mod Tindinggruben er der ikke fremkommet Benplader. 

 Trommelnilen er vel stor, men synes dog ikke væsenlig at bave omformet Fossa pteri/r/oiden. 

 Nakkeben o. s. v. 



Hos den tertiære nordamerikanske Anaptomorphus , der kun kjendes efter Dele af 

 Hovedskallen, og hos Tarsius ere de nedre Fortænder maaske mindre vantrevne end bos 

 Necrolemur. Men de øvre bredformede Kindtænder ere noget vanslægtede; de ere sammen- 

 trykte forfra bagtil ; de tre yderste Spidser ere endnu mere vantrevne eller forsvundne ; 

 Hælens bageste Spids er stærkt indskrænket eller forsvunden. Ojel bar mere trykkel sine 

 Omgivelser, især udbiilel Ojebulens Bund, og i Væggen mod Tindinggruben er der frem- 

 kommet Benkamme som Udvæxter fra Overkjæbeben , Kindben, Pandeben og Ala magna. 

 Trommebulen svulmer stærkt op. Trommebenet hvælver sig frem mod Fossa pterijgoidea, 

 som derved faar en ejendommelig Form, og ind mod Basioccipitaie, som del sammentrykker; 

 den ydre Oregang bliver lang (i hvert Fald bos Tarsius). 



Efler de temmelig ufuldstændige Stykker, man bar fundet (blandt andel kjender 

 man ikke Forlænderne rigtig), ser det nd, som om Anaptomorphus i Hovedskallen vel i det 

 væseulige er udforme! som Tarsius, men dog gjeunemgaaende slaar paa el lavere Trin; 



