18 



niZ] hos Perodicticus er den nogcl vnnslægtel ; Halen er derimod hos Arctocehus meget 

 mere vantreven end lios Ferodicticus. 



Nyclicebus og Sienops staa hinanden meget nær; de en; gaaede i samme Retning; 

 men Stenops er naaet videst. Det er den, der af alle Nyclicebiner har de længste Lemmer 

 og den svageste Krop. Dens Øjne ere blevne nhyre og have sammentrykt Næsehulen 

 mellem sig til en tynd Skillevæg. Maaske til Gjengjeld for, hvad Næsehulen derved har 

 mistet, er Næsehulens forreste Del hinven lidt rummeligere, mere fremstaaende, og Mellem- 

 kjæbens Ansigtsdel er bleven betydelig stærkere, vist under Paavirkning af Næsebrusk og 

 Næsemuskler. 



IJlandl Lemimni staa Lemurcs, Slægterne llapalolemur , Lepidolanur , Lemur og 

 Cliirogaleus , vist ogsaa Megaladapis, overfor Propitbeci som de oprindeligste. De have 

 enduu beholdt t'l, p2 og /?3, og den bageste af de to Iladspidser paa de ovre bred- 

 formede Kindtænder er ikke voxet op til i Storrelse at ligne den forreste. Deres Iljernekasse 

 er gjennemgaaende mindre og Ansigtet længere. 



Ilos Hapalolemur , Lepidolemur og Lemur have Ijemmerne endnu en temmelig 

 oprindelig Torm; hos Cliirogaleus ere de omformede paa lignende Maade som hos Tarsius 

 og Otolicmis, Fodrodeii , især Calcaneus og Naviculare, er bleven lang. Hapalolemur har 

 beholdt Bredformen paa /> 4 ; den bageste lladspids paa de ovre bredformede Kindtænder 

 er vantreven; men Cingulurn indenfor den forreste Hælspids er endnu ganske svag; og de 

 øvre Fortænder ere endnu tilstede skjont smaa. [Jos Lepidolemur er p i noget indskrænket, 

 og de øvre Fortænder ere forsvundne. Hos Lemur fmdes vel endnu de øvre Fortænder; 

 men p \ er saa indskrænket, at den nærmest ligner de andre Forkindlænder, og de bred- 

 formede øvre Kindtænder ere omformede paa en temmelig egen Maade , idet Cingulurn 

 indenfor den forreste Uælspids har faael en ganske usædvanlig Størrelse ; den er større 

 end den vantrevne liageste Hælspids. Megaladapis^^), en uddød Slægt fra Madagaskar, 

 kjendt efter det meste af Hovedskallen, synes at slutte sig nær til Nutidens Lemures, efter 

 Kindlændernes Form at dømme, nærmest til Hapalolemur og L^epidolemur ; pi er ind- 

 skrænikel, formet som jt)3; den bageste Hælspids paa de øvre bredformede Kindtænder er 

 vantreven, og Cingulurn findes neppe (For- og Hjørnetænderne kjendes ikke); det, der især 

 giver Megaladapis et afvigende Udseende, er dens Størrelse og dermed følgende sta-rke 

 Udvikling af Kamme, Sinus frontales o. s. v. 



Og.saa hos Chirogaleus^") har pA mistet nredlormon ; de hredforniede 'lænder minde 

 nærmest om Hapalolemur og Lepidolemur. 



Hos Propiiheci, Slægterne Microrhynchus , Propilherns, Lichanolus øg Chiromys, 

 ere i\, p2 og p'i forsvundne i det blivende Tandsæt, og Ansigtet bliver kort. Den bageste 

 af de to Hælspidser paa de øvre bredformede Kindtænder er bleven omtrent lige saa stor 

 som den l'ørreslc. Hjernen er Jileven større. Allerede hos den laveste af Sheglerne bar pi 



