25 



II) lljcnicn slone. Lciulehvirvlonie oftest kortere. 

 Cebini. 



a) Prc. ento- og ecfopterygoideus skille. Halen uden folsom Spids. Overarmens nedre Ende smal. 

 Cebi: Chrysothrix, Cebus. 



b) Prc. ento- og ectopterygoideus ved Grnnden forenede. Halen med folsom Spids. Over- 

 armens nedre Knde bred. 



Ateles: Lagothrix, Ateles, Eriodes. 



Siniiidæ. Fra lavtstaaende Mycelincr have Simiiderne deres Udspring, fra Former, 

 der vaesenlig have lignet Callitliria;, men dog været noget oprindeligere i Kindtændernes 

 Bygning, der liar været omtrent som hos Nyctipithecus og mange andre (".ebider, i Hyg- 

 ningen af Fossa pterygoidea , der har været som hos Cebus, i UnderJ^jæbens Spini\elhed, 

 som lios nogie Hapaliner og Cebi, og i Næsehulens Hrede, der har været nærmest som 

 hos Mycetes. Derimod have allerede de oprindeligsle Simiider mistet forskjellige andre 

 lave Kgenskaber, der endnu kunne Rndes hos Cebider; Iljernekassen er stor; Kindbuens 

 forreste Grund er skudt fremad, saa at den ligger udfor m2 omtrent; Overkjæbcbenets 

 Krop og Kindbuens Grund have ikke mere den oprindelige Form , men ere optagne af 

 Hulrum i det indre; IJen-Skillevæggen mellem Øjehule og Tindinggriibe er fuldstændig; 

 Ryghvirvlerne have lidt mindre oprindelig Form end hos de laveste Cebider, Lendehvirv- 

 1erne ere noget kortere, deres Prc. accessorii svagere, deres Tværlappe svagere og mindre 

 fremadrettede, o. s. v. ; Crista ossis ilium er stærk; Prc. anconæus og Hæl -Udvæxten paa 

 Calcaneus ere kortere. Hojere end alle Cebider ere allerede de laveste Simiider naaede i 

 at have mistet p 2 og i at have faaet lang forbenet ydre øregang. 



Hos Simiini have de ovre bredformede Fvindtænder væ.senlig beholdt samme Form, 

 som de have hos de fleste Cebider og hos de oprindeligsle Halvaber-^); Hælens bageste 

 Spids har endnu tydelig sit l'ræg som en Udvæxt fra den forreste Spids, med hvilken den 

 ikke endnu er bleven jevnbyrdig; Hælens forreste Spids har næslen samme Præg, som den 

 har hos Pattedyr, som Pungdyr og Insektædere, hos hvem den bageste Spids endnu ikke 

 er fremkomtnen. Cercopithecini afvige i den Flenseende mere fra det oprindelige; Hælens 

 bageste Spids er bleven jevnbyrdig med den forreste ; og de tvæ.rgaaende Forbindelses- 

 kamme mellem de indre og de ydre Spidser, baade paa de øvre og paa de nedre bred- 

 formede Kindtænder, ere blevne stærkere, saa at Kronerne ere mere udpræget tværkammede. 



De oprindeligsle Simiiner have vel i andre Henseender været som de oprindeligsle 

 Cercopitlieciner. Men af Afdelingen kjendes ikke andel end en lille Kreds af indbyrdes 

 nærstaaende særlig tillempede Former; de mere oprindelige ere uddøde og ikke fundne. 



Hos alle kjendtc Simiiner have Lemmerne taget Magten som vigtigste Uevægelses- 

 redskaber; Kroppen deltager kun lidt i Bevægelserne. Især er det Forlemmerne, der 

 allerede hos de laveste Simiiner ere tagne .saa stærkt i Brug under Klatringen, at de ere 

 blevne usædvanlig stærke og lange, saa at de nøde til ogsaa under almindelig Gang at 



E Museo LunJii. 2. 111. i 



