28 



LotI langt mere ivejret, og Va'iigene lulbues mere. Nakken f^kvdes langt tilbage og nedad ; 

 Sideva?ggen skydes nd over den ydre Oregang; de mindst laste Strækninger al' Hjerne- 

 kassens Bnnd trykkes nedad, sa'rlig Nakkebenets (irnnd og Ala ma(/na, hvorved Tromme- 

 benet faar Udseende af at ligge i en Grnbe ; forrest hvælver Hjernen sig langt frem over 

 Ojehnler og Siben, og den trykker saa stærkt paa Lamina cribrosa, at den helder stierkt 

 fremad, og at hele Sibenet og dets Omgivelser skydes nedad og glide lidt tilbage nnder 

 Hjernekassen; Vomfir , hvis IJagrand plejer at ligge under forreste Kilebens Krop, skydes 

 tilbage nnder bageste Kileben, og i samme tirad skydes hele Overansigtet tilbage. Llnder- 

 kjæben deltager ikke umiddelbart i Overansigtets Tilbagegliden ; dens forreste Del kommer 

 derved til at ligge usa;dvaiilig langt fremme i Forhold til Overkjæben; de nedre For- og 

 Hjornetæuder, der gribe ind mellem de øvre, rette deres Stilling efter de øvre og komme 

 til at staa mere lodret, l'aa Inderlladen af Supraoccipitale er Gruben for Vermis cerebelii 

 forsvunden ; Hemisphæria cerebelii have overvoxet Verrnis og stude sammen indbyrdes. I liuler- 

 tladen af Pars petrosa fmdes ikke mere den dybe Grnbe for Flocculus, der Qndes hos de Heste 

 andre Primater og sædvanlig hos lavere Pattedyr. Carolis interna svulmer op i Forhold til 

 Hjernens Størrelse og udvider Canalis caroticns i Trommebenet. Trods Hovedets Tyngde 

 kneves der kun lidt Muskelkraft til al bevæge det, fordi del holdes i saa god liigevægl 

 paa Halsen ; den eneste af Hovedets Muskler, der synes al tiltage i Styrke, er Clcidoma- 

 Ktoideus, der med sit Fæste bringer Prc. 7nastoideus lil at voxe frem. — — En Del af den 

 Gjerning, som Hjiirnehendcr og ForUender havde at udføre, Sønderrivningen af l'"øden, 

 ovcu'lages af Hænderne; ved Kunst gjøres Føden lettere at behandle; Fortænderne og især 

 Hjørnetænderne blive svagere; deres Rødder indsnevre ikke Næsehulens Hiuid; Tygge- 

 musklerne, isair Temporalis, blive noget svage. 



I Tænder, Kjæher og Næse ere Simia og Hthecas mindre oprindelige end IJijlubates, 

 hvem de ellers staa nu^rmesl. 'I'a'udernes Sværhed har givet Kja-berne stærk Tilskyndelse 

 lil Væxl; baade Over- og Underkjæbe ere voxede langt frem; Undei'kjæben har faaet større 

 Højde; især Tindingmusklen er bleven stærkere og voxer saa højt op paa Hjernekassen, 

 al den med Alderen kan støde sammen med den tilsvarende paa den modsalte Side, trods 

 Hjernekassens Størrelse, og danne en Crista sagittalis, hvad ikke sker hos Hylobates. 

 Hovedet bliver tungere og fremkalder Stramning i Nakkens Itaand , fordi det ikke hviler i 

 Ligevægt i Nakkeleddet, og Halshvirvlernes Torntappe blive lange. — I Hjernens Uyguing 

 og Hovedskallens Tillempning derefter staa Simia og Fithemis ikke megel højere end 

 Hylobates. I Lemmernes Ldvikling ere de tildels noget mere oprindelige end fJylobates; 

 deres Arme ere vel lange og slierke , men have dog ikke faael den særegne Tillempning 

 som hos Ihjlobales. 



Hos Simia e\•^' Armene endnu forholdsvis korte, og Ilaand og Fod ere formede 

 na-sten som sædvanlig; hos Filhecus ere Armene megel længere, og Haand og Fod ere 



