42 



27) p. 29. Om Dryopithecus især: 



Ciaudi')': Le Dryopitheqiie; Mém. Sof . génl. ile Krnnco, PaliTinlfilni;ip, i, 1S!)0; II ])., I pi. 



28) p. 29. Oreopifliems og Dolichojnthecus ore tertiære ournpæisko Kdniicr af Ceicdiiilliecinernes 

 Afdeling; de Itjendes for liilt lil, at deres iiærnicre Slægtskalisl'drlinld kan hesleninios. De bedste (Iplysninger 

 om dem findes hos ; 



fiervais: Zoologle et paléontologie généraics, sér. II, ISTfi; p. 9— 1.'), pi. V. [Orcopifhecit.'i elc). 



Depcret: Animaux pliocéncs du Ronssillon; Méni. de la Soe. gc-ol. de Kranee. Paléoninl. , Mém. Nr. 3, IS90: 



p. 11-18, 125—120, pl.l, II, XII. (DolichnpHhecus.) 

 Hisliiri: .Seimmie fosslli Italiane; Itnllettino del li. Coniitalo Geologien, 1S90: 33 p, pi VII & VIII. {Oreo- 



pithecus elc.) 



29) p. 32. .Saa sandt Menneske! stammer Tra (ianile-Vcrdens-Aber, .Simiider, liar del sil (jprindeliije 

 Hjemsted i den gamle Verden og er derl'ra vaEidrel lil Amerika (smn del ogsaa er sa^l af arnlre); i Amerika 

 er der aldrig hverken blandt nddode eller nulevende Skabninger fumlel mimlsle Spor af en (laniniel-Verclens- 

 Ahe, bortset fra Mennesket. 



Ameghino, der selv tror paa Menneskets Afstamning fra Hylohate/i-]\gneni\e Aber (se Anni. 25), 

 mener dog, at »de ægle Aber og Menneskets Forlober" oprindelig liøre hjemme i Amerika, fordi, siger han, 

 de jordfundne Aber fra Palagonien (se Anm. 23) cre de ældste ægte Aber, der kjendes , og fordi man i Syd- 

 Anieiika har fundet Menneske-Knogler fra ældre Tid end paa noget andet Sted: «Por la fauna y las eondi- 

 eioncs del yaeimiento es indudable que proceden (o: Aberne fra Patagonien) de la base del periode eoceno; 

 son por consiguiente los vestigios de verdaderos monos mås antiguos que se conocen. Como lo dije en 

 mis prinieras noticias, es digna de tenerse presenie la circunstancia de qne la Repiibliea Argentina, que es 

 el pais de donde proceden los restos dseos del hombre fdsil geoldgieamente mås antiguos que hasla ahora 

 se conozean , sea tambien ahora la region de donde proceden los restos mås antiguos de verdaderos monos. 

 — FA pniilo de origen de los verdaderos monos y del preeursor del hombre que hasta ahora se crei'a debi'a 

 enccnilrarse en algunas regiones del viejo mundo, se encuentra asi trasladado å Sud-Amériea ...». (Revista 

 Argentina de Historia Natural, tom. I, 1S91 ; p. 39G). Med Udtrykket "precursor del hombre« tænker Ame- 

 ghino maaske ikke alene paa de »coeæne« Aber, men ogsaa paa den "Anthropopitliecwi- (Mortillel, nee 

 Itlainville) eller I'rothomo eller Diprotliomo eller lignende Væsen , hvis Tilværelse han har gjeltet efter 

 nogle Kvarlsit-Stykker med tilsyneladende Spor efter Slag, fundne sammen med Knogler af uddode Hovdyr 

 og Gumlere i »miocæne« Lag i Monte Hermoso (Contribucion elc, t.SS9; p. 75— 77, 85 If.). — Men det kan 

 næsten sikkert siges, at de Lag, hvori de patagoniske Aber ere fundne, ere langt yngre, end Ameghino tror; 

 derpaa lyder den hoje Udvikling af mange af de Dyr, der kjendes fra samme Lag; de hore snarere til en 

 yngre end lil den ældste Del af Terliærliden (se ogsaa Zittcl: llandb. d. Palæontologie, Mammalia, 1S93; 

 p. 731—739); nogle af de uddode Aber fra Europa ere fundne i Lag, der vist ere lige saa gamle, fra Miocæn- 

 Tiilen. Og hvad Alder end de patagoniske Aber have, oplyse de intet med Hensyn til Stedet for Menneskets 

 Fremkomst; de ere i hvert Fald ikke Simiider, hvad Menneskets nærmeste Forfædre have været, men lavere 

 Aber, Gebider, for saa vidt det kan afgjorcs Nogen sikker Tidsbestemmelse for de jordfundne sydamerikanske 

 Mennesker (der i Bygning stemme med Nutidens Mennesker) er det heller ikke muligt at give. Og at op- 

 stille en Anthropopitlieeus eller andre Slægter paa (irundlag af de ubetydelige Kvartsit-Skjærver fra Monte 

 Hermoso er ikke tilladeligt. Mærkværdigt nok har Ameghino dog fundet saa megen Tilslutning, at Zittel 

 (I. c. p. 767; og i Oversættelse i Gcological Magazine, 18931 ender sin Fremstilling af, hvad der vides om 

 Menneskets Oprindelse, med følgende Sætning: «0b auch die jugemllichste Gestalt in der animalisclien Well, 

 der Mensch , inmilten dieser jiingsten Fauna (.): den palæarktiske Fgns Diluvial-Fanna) entslanden isl, oder 

 (d) seine Wiege, wie Ameghino glanbl. in eincni andern Welttheil gesuclil werden nuiss, låsst sich vorliiufig 

 mit Sicherheit nicht enlsclieiden.» 



S**) p. 32. Om de jcndfniHlne Mennesker fra Lagoii Santa især: 

 S. Hansen: Lagoa Sanla liai'eri; nieil indledende Itema'rkninger nf Lniken: IC Musen Lnnilii, Hd I, IS88. 



