Oærlig Udd.annelse i Klatring er del, der fra første Færd liar hævet Priniaterue 

 over InsektaMlernes Trin. Lemmerne bruges ii^lie mere væsenlig alene til Lob og Spring, 

 til paa den simpleste Maade at skyde Kroppen frem, saaiedes som de oftest bruges bos 

 Insektæderne, ogsaa bos dem, der klatre bedst, som fdadobatiderne, der snarere springe i 

 Træer end egenlig klatre ; Haand og Fod oves i at gribe om Grene og i at holde fast, 

 og Lemmerne, især Forlemmerne, oves i at iolte og trække Kroppen afsfed; Bevægelserne 

 blive mere mangfoldige. 



Fingre og Tæer kroges nm Grenene; de overtage selv det Arbejde, der for i 

 væsenlig Grad tilfaldt Kloerne ; Klospidserne bruges ikke mere som Hager til Fastholdning, 

 og de vantrives noget; Kloerne blive til mere flade Negle, idet de rette sig efter Formen 

 af Kloleddene, der trykkes flade ved Finger- og Taaspidsernes Pres mod Grenene. For 

 al tage bedre fat sættes Tommelfinger og Tommeltaa ud fra de andre Fingre og Tæer og 

 bojes imod dem; ved Brugen tiltage de i Sva-rhed og forandre Stilling; deres Ledflader 

 paa Haand- og Fodrod, paa Multanguluui majus og paa Cuneiforme primum , komme til 

 at vende mere indad; ogsaa de paavirkede Haand- og Fodrodsknogler voxe. 



Som Folge af at Lemmerne stræbe efter at udfore en Mangfoldighed af Bevægelser 

 i alle Retninger, blive de mere selvstændige. Overarm og Laar holdes mindre fast ind til 

 Kroppens Side og frigjore sig fra at hylles i Kroppens Hud. Hvert Lem feres mere frit 

 som en H elhed for sig, og nogle af de Muskler, der fore dem, voxe; af dem, der fore 

 hele Forlemmet, er det særlig Supra- og Infraspmatus og Hubsccipularis , der vise deres 

 Styrke ved med deres Udspring at bringe Skulderbladet til at brede sig fortil og bagtil, og 

 Deltoideus, der gjor Nøglebenet stærkt; af dem, der føre Baglemmet, er det Glutæi og 

 Jliacus iniernus, der fremkalde de mest iojnefaldende Ændringer paa de Knogler, hvorfra 

 de udspringe; de give Hoftebenet Tilskyndelse til al brede sig, og i S kjellet mellem dem voxer 

 Crista ossis iiium frem som en mægtig Kam ; med Hoftebenene voxe Bækkenhvirvlerne, hvortil 

 de støtte sig, og smelte sammen med de forreste Halehvirvler. Fordi Armene mindre 

 stadig holdes ned om Kroppens Sider, bliver Brystkassen mindre sammentrykt og former 

 sig mere frit efter Lungerne. Fordi Forlennnet i mindre Grad bruges som Stolte for 

 Legemet, faar Skulderbladet kun ringe lodret Hojde. — Lemmernes Le dfojninge r beholde 

 lildels den noget lose F'orm , de have hos de (lesle Insektæ.dere , tildels blive de endnu 

 løsere, især blive Underarm og Haand, Fingre og Tæer mere frit bevægelige. Radius og 

 Ulna blive mere frie indbyrdes. Radius faar mere Frihed til at dreje sig om Ulna; Ulna 

 mister tilsidsl Ledforbindelsen med Haandroden. Mellemhaandsbenenes Led inbyrdes vanslægte 

 noget og blive lilsidst smaa og flade, deres Led med Fingrene miste del l'raig af Hængsel-Led, 



E Museo Lun.lii. 2. Ul. 2 



