10 



Haaudens Nerver ere ogsaa blevne usædvanlige; i hvert Fald er Nervus medianiis bleven 

 meget tyk, hvad der kan skjønnes al' Stnrrelsen af Overarmens Foramen siipracondyloideum; 

 Fingrene ere blevne usædvanlig lange. Hemiurus liar ogsaa sit Udspring blandt de laveste 

 Arter Didelphjs. Den har tabt i Evne til at klatre, men vundet i Evne til at færdes paa 

 Jorden; rimeligvis er den duelig som Graver. Hænder og Fødder ere mindre indrettede 

 til Klatring, Kliierne mindre stærkt krogede. Trædepuderne mindre stærkt udbredte. Foden 

 kan endnu bruges som Haand , og Musklerne ere de samme som før; men Tommeltaaen 

 er svagere og sættes ikke ret langt ud til Siden, og dens Kloled er ikke saa stærkt flad- 

 trykt. Halen er bleven kort, kortere end Kroppen, men har dog ikke helt mistet sit Præg 

 som Snohale : Spidsen kan kroges og har den sædvanlige nøgne Underside. 



Forholdet mellem Didelphyidernes nulevende Slægter er snarest saaledes: 



I. Uagesle af de tie yderste Spidser paa de ovre bredformede Kindtænder veludviklet. 



A) j) I og m 3 forholdsvis veludviklede. De bredl'ormede Kindtænder med høje skarpe .'Spidser. Under- 

 kjæljens Krop lav; Prc. angularis skarpt indliojct. Ribbenene smalle. Ingen Pung. 

 Gryinæomi/s. 

 ti) p 1 og m'i vantrives. De bredformede Kindtænder med lave stumpe Spidser, t'nderkjæbena Krop 

 hoj; Prc. anrjularis kun ganske svagt indbnjet. Ribbenene brede. Pung-Folder. 

 Philandei: 

 II. Bageste af de tre yderste Spidser paa de ovre bredformede Kindtænder vantreven 



A) Halen lang. Tommeltaaens Kloled bredt. 



a) Ingen Svommehud mellem Ta'crne. linden paa Haandflade og Fodsaal sædvanlig. 

 Dl(lel2)h!js. 



b) Svommebud mellem Tæerne. Huden paa Ihiaiulllade og Fodsaal ejendommelig udstyret med Papiller. 

 C/iironecfes. 



B) Halen kort. Tommeltaaens Kloled small. 

 Hemiurus. 



1 Form af Stamtræ : 



Chironcctes. Hemiurus. 

 Philander. \ j 



\ Didelphys. 



\ I 



GryrtuEomys. 



Gryniæomys. Foruden ved at stemme overens i deres Afvigelser fra Pidelphi/s 

 og ridlavder vise de kjendte G rijmæomys- Avler deres Slægtskab ved at stemme overens i 

 flere Forhold, hvori de afvige fra den ene eller den anden af de andre Didelphyider. Paa 

 alle de ovre bredforniede Kindtænder ere forreste Moderspids og forreste Dalterspids (se 

 S. 18) vel skilte, og Hælen strækker sig ud langs Kronens Forrand og Bagrand, mere eller 

 mindre, p 2 er storre end p 3 , om end luidertiden kun meget lidt. Den nedre Mailke- 

 kindtaiul. dp'i, har Mellemform, idet forreste Moderspids og forreste Datterspids ikke ere 



