64 



Bagleiumcl taar iiJciiiieiimMaende de sværeste Kiioiiler , ligesom dets Muskler, især de 

 Miisitler, (ler slræiii<e Leddene, blive sta;rkere end de tilsvarende i Forlemmet (dér tildels 

 virke anderledes), saaledes Glutæi stærkere end Siibsca/mlarif!^ Gastrocneinius (der strækker 

 Had-Leddel) stærkere end Fle.ror carpi ulnaris; med iMusklerno voxe deres Seners Ka'sler: 

 Laarheiiets Trocluuiter major, Iseslet for Glutæi, voxer Tiiere end Overarmens Tuberciduia 

 minus, l'æstet for Subscapulai'i.s; lladiidva'xten |iaa Calcaneus , Fæstet for Gastrocneinius, 

 voxer mere end Ilaandrodens l'isiforme, Fæstet for Flexor carpi ulnaris. IJevægelsen i 

 Hælleddet mellem Underben og Fodrod bliver mere udelukkende simpel ISojning og .Stræk- 

 ning; Leddet formes efter den sa'dvanligste Bevægelse og gaar over til at blive mere ude- 

 lukkende el Hængsel-Led med Kamme og Furer; Ilaandleddet beholder mere af det 

 (i|niii(lelige ubeslenite Pra-g. Astrar/alns , det Afsnit af del nverste af Fodroden, der na;'r- 

 mesl [laavirkes af den stærke Tibia, er altid en enkelt Knogle; det tilsvarende Afsnit af 

 llaandrodcn dannes af to Knogler, Scaphoideum og Lunalmn, der kun have mindre Til- 

 bøjelighed til Sammensmeltning. Astragalus og Calcaneus skyde sig hen over hinanden; 

 Scaphoideum 4' Lunatuin holde sig i deres Leje ved Siden af Cuneiforme manus; o. s. v. 

 Ved de heftige Stod , som Bækkenet gjennem Laarbenet modtager forfra, naar Dyrel lober 

 og springer, tvinges Bækkenet bagud; det drejer sig i Forbindelsen med Bækkenhvirvlerne. 



Den stærkere Brug, der i enhver Henseende gjøres af Lemmerne, medfører 

 enduu forskjellige Ændringer. iMusklerne afsætte skarpere Kamme og fremspringende 

 Knolde paa Knoglerne. De lange Sener forme sig Render i de Knogler, langs hvilke de 

 glide; især viser det sig paa Forsiden af Underarmens nedre Ende og paa Bagsiden af 

 Underbenets nedre Ende, hvor Senerne strammes over Haandled og Hæl; de Skeder, der 

 omgive Senerne , bidrage til at fremhæve Renderne ved al fremkalde Kamme langs 

 Rendernes Rande. Baamlene omkring Leddene blive stærkere og frembringe tydeligere 

 Mærker, Fordybninger, Ujevnheder, Knolde, paa Knoglerne omkring Ledfladerne, som der- 

 ved blive mere skarpt afgrændsede; Baantlenes forøgede Styrke fremkalder ogsaa forøget 

 Væxt i Knoglernes Fndestykker, Epiphyserne , der blive mægtigere. Ved Fingrenes og 

 Tæernes idelige Spredning og Sammenslutning blive Mellemhaandsbenene og ligeledes 

 Mellemfodslieuene stødte iuiod hverandre ved deres øvre Ender, der sammenholdes af 

 Baand; derefter formes Melleudiaandsben og iMellemfodsben ; deres øvre Ender skyde sig 

 ind i hverandre og faa ejendommelige Ledflader indbyrdes. Med Lemmerne voxe ogsaa 

 deres Nerver og med dem de Egne af Rygmarven, hvorfra de udspringe. Hals- og Lende- 

 Egnen ; Hvirvelbuerne faa (hir større Rumfang. 



Rygradens Bevægelse i lodret Retning er IVa første Færd tildels afhængig af Lem- 

 merne; naar Baglemmerne strækkes og skyde Kroppen frem, bues Rygraden med det 

 samme ivejrel; løftes Forlemmerne fra Jorden, retter Rygraden sig igjen ud i den sæd- 

 vanlige Stilling. Men Rygradens Bevægelser blive snart vilkaarlige og stærke, fordi de 



