66 



De yderst svage Hiidmuskler, der lios lavere Hvirveldyr kunne ligge omkring Næse- 

 borene, voxe hos Pattedyrene under deres Arbejde for at udspile Næseborene, naar Dyret 

 fylder Næsehulen med Luft, og med at lukke Næsen, naar Luftstrommen skal standses; 

 de blive stærke og brede deres Udspring ud over Ansigtets Knogler. Huden omkring Næse- 

 borene og Næsebrusken paavirkes af Musklerne og voxe; Huden slaar Folder, og Næse- 

 brusken voxer frem foran de omgivende Ansigtsknogler. Næsehulen oppustes og udvides 

 tilbage mellem Øjehulerne, som derved skydes ud til Siderne, og dens Bagvæg kommer til 

 at danne en betydelig Del af Hjernekassens Forvæg ; den egenlige Næsehule sættes i For- 

 bindelse med Hulrum i de nærmeste Knogler, i Overkjæbehen og Kindbue, i Pandeben o.s.v. 

 Tallet af Blade i Næselabyrinthens Concha superior er voxet til sex allerede hos lavlslaaende 

 Pattedyr, og Bladenes Overflade forstørres ved Fremvæxt af Længdekamme, der igjen kunne 

 udvides bladformet og rulle sig sammen ligesom Hovedbladet og igjen frembringe Længde- 

 kamme eller voxe fast til omgivende Blade, o.s.v.; paa lignende Maade kan Concha inferior 

 voxe. Næsehulens Bagvæg, Lamina cribrosa, der støtter Bagenderne af Bladene i Concha 

 superior, bliver bred. 



Hudmusklerne omkring den ydre Øreaabning faa forøget Arbejde med at udvide 

 Øregangens Munding og styre den i forskjellig Retning, naar Dyret lytter opmærksomt, og 

 de tiltage i Styrke. Deres Paavirkning bringer forøget Væxt i den ydre Øregang, der bliver 

 længere, og Huden om Øreaabningen slaar Folder, der danne det ydre Øre. Øregangens 

 Vægge afstives ved, at der i dem aflejres fastere bruskagtigt Væv i Form af mere eller 

 mindre sammenhængende Ringe eller Plader; den stadige Bevægelse, hvori Øregangen 

 holdes, hindrer, at hele Væggen stivner. De yderste Bruskplader voxe ud i Hudfolderne 

 omkring Øreaabningen som den store tudformede ydre Ørebrusk. En af de inderste Ringe 

 af fastere Væv ligger i Trommehindens Rand og forbener som Trommeben ved den sær- 

 lige Paavirkning. Med sin Forrand stoder Trommebenet til Midtstykket af Ledbenet, der 

 selv før hjalp at bære Trommehinden, og efterhaanden som Trommebenet voxer under den 

 dobbelte Paavirkning af det øvrige af den ydre Øregang og af Trommehinden, omslutter 

 det Ledbenets Midtstykke, river hele Ledbenet løs fra dets oprindelige Forbindelse med 

 Underkjæbe og Vingeben og bringer det til at vantrives og gaa over til at blive udeluk- 

 kende en Øreknogle, Malleus^^). Ledbenets oprindelige Midtstykke og nedre Ende klemmes 

 inde i Spalten mellem Trommebenet og Tee/men tijmpaiii, vantrives stærkt og blive til den 

 tynde Frc. lomjus mallei; Ledbenets øvre Ende beholder mere af sit oprindelige Præg og 

 sin Plads, men omvoxes saaledes af Trommebenet, at den kommer til at ligge inde i 

 Trommehulen, og sammen med Mallens optages i Trommeluilen en af de tidligere Tygge- 

 muskler, som nu bliver M.tensov tympani. De smaa Bruske, der hos lavere Hvirveldyr 

 kunne ligge i eller ved Trommehinden ved den ydre Ende af Stopes, forbene som Laus 

 og slutte sig nærmere til Mallem, der selv sender en ejendommelig Ldvæxt ud i Tromme- 



