67 



hinden, Manuhrium mallei. Stapes faar en bredere, pladeformet Stilk, og i SUIiiens Midte 

 fremkommer en liindet Rude, livorved Slapes først faar sin Form som Stlgbi)jle. I et af 

 de IJaand, der for bandt Siapes til Trommehindens indre Væg, fremkommer Miiskeltraade, 

 hvorved M. stapeJius opstaar. En Gren af Carotis inlema, der løber langs Trommeiuilens 

 Indervæg tæt forbi Stapes, kan sætte sig i nærmere Forbindelse med de Aarer, der forgrene 

 sig i den hindede Del af Stilken af Si.upes; Forbindelsesgrenene udvides, vel sagtens paa- 

 virkede af Stigbøjlens Hevægelser, og tilsidst kan Hovedstrnmmen af den paagjeldende 

 Gren af Carotis blive ledet gjennem Stapes som Arteria sfapedia. Det indre Øres Cochlea 

 udvides og ruller sig sneglehusformet sammen. Saa længe Trommebenet kun er en ring- 

 formet Knogle, kan en Del af Trommehulens \dervæg, for saa vidt den ikke vedbliver at 

 være bindet, dannes af pladeformede Udvæxter fra forskjellige af de tilgrændsende Ben, 

 Os petrosum, Basiordpitale, Ala magna, Sgvania, eller der kan fremkomme egne Forbeninger 

 i Væggen; men efterhaanden breder Trommebenet sig og trænger de andre Knogler tilbage. 

 Fra Trommebenets ydre Munding kan den ydre Del af Øregangen delvis forbene. Under- 

 kjæben, der har mistet sin Led-Forbindelse med Qvadratum, træder nu i Forbindelse med 

 Sqvuma. Hvorledes den nye Forbindelse tilvejebringes, véd man ikke ; snarest er det sket 

 paa den Waade , at Underkjæben har strakt sin Ledflade op langs Forsiden af Ledbenet, 

 indtil den har naaet Sqvama, inden Ledbenet blev rykket helt bort fra den. Ved at komme 

 til at bære Underkjæben umiddelbart faar Sqvama en stærk Tilskyndelse til Væxt, og 

 Baandene omkring Underkjæbens Led fremkalde Pn: postglenoideus. Vingebenet taber i 

 Styrke ved at miste den Tilskyndelse til Væxt, som Forbindelsen med Ledbenet gav det. 

 Sammen med Vingebenet svinder ogsaa Tværbenet ind. 



Hjernen voxer i sin Helhed som Følge af del forøgede Arbejde, den faar med at 

 modtage de mange Sandse-lndtryk og med at styre Musklerne; men særlig stærkt voxer 

 Cerebellum og ligeledes de to Ilemisphæria cerebri^ der tillige indbyrdes forenes ved Corpus 

 callosum. Hjernekassen udvides i alle Retninger, især skydes dens Bund og Sidevæg fremad 

 fortil, hvor den desuden forbener i større Udstrækning. De Knogler, der danne Hjerne- 

 kassens Vægge, brede sig; særlig iøjnefaldende bliver det for Busioccipitale , Ala magna 

 og Ala parva; Sqvama, der fra første Færd slet ikke deltager i at danne Hjernehulens 

 Væg, men ligger helt udenpaa Hjernekassen som en lille Knogle, der støtter en Del af 

 Ledbenet, kommer først nu dertil ved Hjernekassens Udvidelse; den frie Benbro, der fra 

 Issen strækker sig ud til Siden som en Muskelkam, en Slags fri Nakkekam, i Skjellet 

 mellem Nakkemusklerne og M. temporalis, bliver naaet af selve Hjernekassens Sider. M. tem- 

 poralis faar tilstrækkelig Plads til Udspring paa Hjernekassen ; den opgiver Fascia temporalis 

 som sit væsenligste Udspring, og Fascia temporalis forbener ikke. 



De første Pattedyr have ikke som de fleste lavere Hvirveldyr ladet sig nøje med 

 at gribe og bide deres Bylte og sluge det omtrent helt, men de have ogsaa tygget det; 



9* 



