80 



{Ornithorhynckidcc.) 

 Krop er bleven bred. især under Paavirkning af Udspringet af Triceps; Muskelivainmene 

 ere voxcde stærkt frem, ganske særlig Condybis intemus, Udspringet for Underarmens linje- 

 muskler. IJaade Radius og Ulna ere blevne stærke og noget fastere sammenfojede , saa 

 at de have mistet noget af deres oprindelige gjensidige Frihed ; Frc. anconæus er voxel 

 langt ud, mest paavirket af Fæstet af Triceps. Bevægeligheden i Skulderleddet er bleven 

 usædvanlig fri. Ogsaa Albueleddet er blevet frit bevægeligt; Overarmens Ledflade mod 

 Radius er næsten halvkugleformet; Ulna er trængt tilbage fra Forsiden af Overarmsbenels 

 nedre Knde. — Foden føres gjennem Jorden paa noget anden Maade end Ilaanden; det 

 er dens inderrand, der er tagen stærkest i Brug; hele Foden er vel bleven bred, og Neglene 

 paa alle fem Tæer ere blevne stærke; men stærkest er dog Neglen paa 2den Taa. Ogsaa 

 nogle af Baglemmets Muskler ere voxede, men mindre sta^rkt end Forlemmets; mest iøjne- 

 faldende er Væxten af en Del af de .Muskler, der ligge langs Underbenet; med deres Ud- 

 spring fremkalde de en usædvanlig stærk «Frc. anconmis« paa øvre Ende af Fibula. 

 Gasirocueinius , en af de Muskler, der bruges mesl hos løbende og springende Dyr, er 

 derimod af Mangel ])aa Brug bleven forholdsvis svag, og Hælndvæxten af Calcaneus er der- 

 for ogsaa kun kort. At Hoftebenet er sammenvoxet med Bækkenhvirvlerne, har maaske 

 sin Grund i Tillempningen til Gravning; maaske er det fremkaldt ved Tr\k fra Baglemmet. 

 — Som Følge af, al Hovedet bruges som Skovl, faa Halsmusklerne en usædvanlig Styrke. 

 En eller anden ejendommelig Bevægelses-Maade af Halsen er det vel , der bringer Hals- 

 hvirvlernes Ledtappe til at forsvinde, saa at Hvirvelbuerne ere uden Ledforbindelse ind- 

 byrdes. Jordens Modstand trykker Hjernekassen og gjør den forholdsvis llad og bred., 

 Paa Nakkeleddet gaar der særlig stærkt Slid; Nakkebenets Ledknuder blive usædvanlig 

 store, ligeledes Ledskaalene paa Atlas. — Hudmusklerne bidrage vist til at fremme Dyrets 

 Evne til at skubbe sig frem i snevre Gange i Jorden; del er vist væsenlig fordi de af den 

 Grund ere brugte, at de ere voxede overordenlig stærkt og ere blevne særlig udformede. 

 Øregangen med den ydre Ørebrnsk have Hudmnsklerne omvoxet og begravel ^^). — Af 

 Mangel paa særlig Brug i Jorden er Halen bleven kort. 



Baade Onikhorhynclms og Echidna have vænnet sig lil en egen Slags Fode, Smaa- 

 Insekler, der ikke paa sædvanlig Maade tygges, men ved Tunges Hjelp trykkes mod Ganen 

 og knuses. Tyggemuskler og Tænder ere derfor vantrevne af Mangel paa Brug, og der- 

 med er fulgt Svaglied i Kjæbebenene ; Underkjæben er bleven spinkel; Mellemkjæben 

 mister Frc. pahtiuus. Den bageste Del af Tungen, der særlig bruges til al Irykke mod 

 Ganen, har faaet meget stærke Hornpapiller, saa at den ligner el Pigæble. Tungen fores 

 med stor Kraft; Tungen og Tungebenets Muskler ere derfor voxede; de Muskler, der ere 

 voxede mest iøjnefaldende, ere Mylohyoideus , Sti/lohyoideus , Stylopharyvgeus og Laryiigo- 

 pharyngeus; Tungebenets forreste Horn er blevet forholdsvis stort. Den bageste Del af 

 Ganen og Ganesejlel ere særlig udsatte for Tungens Tryk; Ganesejlet voxer derfor stærkt 



